УХВАЛА

м. Київ

21.04.2023Справа № 910/6074/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І. , розглянувши

заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви

особа щодо якої заявник просить вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - заявник) звернулася до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БУД-ТРЕЙД" () у розмірі 3 850 000, 00 грн, що становить 55% статутного капіталу, яка належить ОСОБА_2 (далі - боржник) та заборони Міністерству юстиції України і всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати (вчиняти) будь-які реєстраційні дії та вносити будь-які зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємцїв та громадських формувань, вчиняти будь-які реєстраційні дії частки ОСОБА_2 у розмірі 55% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БУД-ТРЕЙД" ().

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приписами ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.10.2018 у справі №911/1595/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що між нею та боржником укладено договір позики від 06.06.2022 (далі - договір позики), за яким ОСОБА_1 (позикодавець) передала, а ОСОБА_2 (позичальник) прийняв у власність грошові кошти в сумі 3 000 000, 00 грн, які позичальник зобов`язався повернути у порядку та на умовах, встановлених вказаним договором, при цьому, з метою належного забезпечення виконання зобов`язань за договором позики між сторонами також укладено договір застави від 18.04.2023, за яким заставодержатель (заявник) у випадку невиконання заставодавцем (боржник) своїх зобов`язань за договором позики має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна (частка у розмірі 55% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БУД-ТРЕЙД" ()). Відтак, враховуючи, що станом на дату звернення до суду із заявою боржник не виконує свої зобов`язання за договором позики, заявник зазначає про наявність підстав вважати, що частка у розмірі 55% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БУД-ТРЕЙД" може бути відчужена в подальшому третім особам, та у заявника можуть виникнути об`єктивні труднощі в її стягненні.

Предметом спору, з яким має намір звернутись до суду заявник є вимоги про стягнення майна - частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БУД-ТРЕЙД".

За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань розмір частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БУД-ТРЕЙД", належної боржнику, становить 3 850 000, 00 грн, що становить 55% статутного капіталу.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні Європейського Суду з прав людини "Продан проти Молдови" Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін. Не може бути й мови, щоб закріплені в пункті 1 статті 6 процесуальні гарантії, що надаються сторонам, - справедливий, відкритий та швидкий судовий розгляд - не передбачали виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно доступу до суду та провадження у справі, скоріш за все призвело б до виникнення ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, підписавши Конвенцію. Таким чином, виконання рішення, постановленого судом, має вважатися невіддільним складником "судового розгляду", передбаченого у статті 6.

При цьому, сфера зобов`язань Договірних держав за статтею 13 коливається в залежності від природи скарги заявника; проте засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як на практиці, так і за законом (рішення у справі "Кудла проти Польщі"). Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності (рішення у справі "Міфсуд проти Франції" та у справі "Пантелеєнко проти України").

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 у справі №1-12/2003).

У позовному провадженні, під час накладення арешту на грошові кошти відповідача, слід обмежувати арештовані кошти розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.08.2019 у справі №915/538/19 та від 06.11.2018 у справі №923/560/17.

Суд вбачає наявність зв`язку між зазначеними заходами забезпечення позову (накладення арешту на частку у статутному капіталі та заборона здійснювати реєстраційні дії щодо частки у статутному капіталі) і предметом спору, співмірність заходів із заявленими позивачем вимогами. Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову - забезпечить можливість виконання рішення суду. Навпаки, невжиття зазначених заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

З огляду на викладене, враховуючи предмет та підстави позову та приймаючи до уваги, що обрані заявником заходи у вигляді накладення арешту на частку статутного капіталу, що належить боржнику, та заборони здійснювати реєстраційні дії щодо частки у статутному капіталі спрямовані на ефективний захист та поновлення порушених прав і може забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви, у зв`язку з чим вона підлягає задоволенню.

При цьому, дослідивши збалансованість інтересів сторін, судом враховано, що вказані заходи забезпечення позову не обмежують прав боржника у здійсненні ним підприємницької діяльності, не порушують прав та охоронюваних законом інтересів боржника у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а лише запровадять тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог та сприятимуть його виконанню. Тоді як невжиття заявлених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, що, у свою чергу, призведе до нівелювання функції судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів позивача.

В той же час, в розрізі зустрічного забезпечення, суд зазначає, що застосування означених заходів у відповідності до ч. 1 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України є правом, а не обов`язком суду для реалізації якого, у даному випадку, у господарського суду достатні підстави відсутні.

Керуючись статтями 136, 137, 138, 139, 140, 234 та 235 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову наступним шляхом:

- накласти арешт на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БУД-ТРЕЙД" (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, 18, офіс 325, ідентифікаційний код 39532133) у розмірі 3 850 000, 00 грн (три мільйони вісімсот п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.), що становить 55 % статутного капіталу, яка належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

- заборонити Міністерству юстиції України (Україна, 01001, місто Київ, вул. Архітектора Городецького 13; ідентифікаційний код 00015622), всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати (вчиняти) будь-які реєстраційні дії та вносити будь-які зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємцїв та громадських формувань, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо частки ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у розмірі 55 % (п`ятдесят п`ять відсотків) статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-БУД-ТРЕЙД" (Україна, 01042, місто Київ, вул. Чигоріна, 18 офіс 325; ідентифікаційний код 39532133).

3. Стягувачем за даною ухвалою є ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

4. Боржниками за даною ухвалою є:

1) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

2) Міністерство юстиції України (Україна, 01001, місто Київ, вул. Архітектора Городецького 13; ідентифікаційний код 00015622), всі суб`єкти державної реєстрації та державні реєстратори юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати (вчиняти) будь-які реєстраційні дії та вносити будь-які зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємцїв та громадських формувань, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

5. Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, та її оскарження не зупиняє її виконання.

6. Строк пред`явлення даної ухвали до виконання складає три роки з моменту її винесення, тобто до 22.04.2026.

7. Ухвала набирає законної сили 21.04.2023 та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА