РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.04.2023Справа № 910/1068/23

За позовом Комунального підприємства "БЕССАРАБСЬКИЙ РИНОК"

до Фізичної особи-підприємця МАНОХІНА ОЛЕКСІЯ ОЛЕКСАНДРОВИЧА

про стягнення 62 431,20 грн.

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Ратківська А.Р.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "БЕССАРАБСЬКИЙ РИНОК" (далі - позивач, КП "БЕССАРАБСЬКИЙ РИНОК") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця МАНОХІНА ОЛЕКСІЯ ОЛЕКСАНДРОВИЧА (далі - відповідач, ФОП МАНОХІН О.О.) про стягнення 62 431,20 грн за Договором № 57 оренди торговельного місця від 14.06.2021 (далі - Договір).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору в частині оплати вартості послуг з оренди торговельного місця за період з 14.06.2021 по 31.12.2021, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 позовну заяву КП "БЕССАРАБСЬКИЙ РИНОК" залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

13.02.2023 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 прийнято до розгляду позовну заяву КП "БЕССАРАБСЬКИЙ РИНОК" та відкрито провадження у справі № 910/1068/23, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

22.02.2023 через відділ діловодства суду (засобами електронного зв`язку) надійшло клопотання відповідача про надання скан-копій матеріалів справи.

24.02.2023 в системі "Електронний суд" сформовано заяву про вступ у справу в якості представника відповідача.

24.02.2023 в системі "Електронний суд" сформовано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заявив про необгрунтованість позовних вимог, просив суд залишити без задоволення позовну заяву КП "БЕССАРАБСЬКИЙ РИНОК" до ФОП МАНОХІН О.О. про стягнення 62 431,20 грн за Договором.

14.03.2023 через відділ діловодства суду (засобами електронного зв`язку) від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач вважає доводи відповідача, викладені у відзиві, безпідставними та необгрунтваними, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено заяви по суті справи та додані до них докази.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

14.06.2021 між Комунальним підприємством "БЕССАРАБСЬКИЙ РИНОК" (далі - ринок, позивач) та Фізичною особою-підприємцем МАНОХІНИМ ОЛЕКСІЄМ ОЛЕКСАНДРОВИЧЕМ (далі - замовник, відповідач) був укладений Договір № 57 оренди торговельного місця (далі - Договір або Договір № 57 від 14.06.2021).

Відповідно до преамбули та п. 1.1 Договору сторонами узгоджено, що за цим Договором ринок зобов`язується надати в оренду замовнику торговельне місце, а саме торговельне місце № 38 - частина торгового залу площею 11,60 м2, яке розташоване на першому поверсі будівлі Бессарабського ринку. Замовник зобов`язується сплачувати ринку кошти за оренду торговельного місця і забезпечує його утримання в належному стані та збереження протягом строку оренди, визначеного Договором, а ринок гарантує розміщення торговельного місця у торговому залі на 1 (першому) поверсі будівлі Бессарабського ринку, розташованого за адресою: Бессарабська площа 2, в м. Києві.

Згідно з п. 2.2 Договору замовник отримує право користування торговельним місцем за умови оплати, визначеної п. 2.4 цього Договору. Оплата повинна здійснюватися замовником на розрахунковий рахунок ринку, вказаний у п. 11 цього Договору, до 15 числа поточного місяця на підставі рахунку, наданого ринком до 05 числа поточного місяця.

Підтвердженням своєчасної оплати за оренду торговельного місця є платіжне доручення з відміткою банку замовника про здійснення платежу на користь ринку, який зберігається у замовника, і надається представнику ринку на його вимогу (п. 2.3 Договору).

Згідно з п. 2.4 Договору встановлено, що вартість послуг з оренди торговельного місця за один календарний місяць за угодою сторін становить 8 671,00 грн, крім того ПДВ 1 734,20 грн, що разом становить 10 405,20 грн.

Відповідно до п. 2.9 Договору узгоджено, що датою початку нарахування плати за торговельне місце є дата підписання сторонами Акту приймання-передачі торговельного місця від ринку до замовника.

Підпунктом 4.1.2 пункту 4.1 Договору встановлено обов`язок ринку своєчасно надавати замовнику рахунки для оплати послуг та за користування торговельним місцем, згідно з умовами цього Договору, а також акти виконаних робіт, наданих послуг та податкові накладні за відповідні періоди.

Підпунктом 4.2.1 пункту 4.2 Договору встановлено обов`язок замовника незалежно від наслідків господарської діяльності, своєчасно вносити плату за надання ринком послуг та орендних платежів за користування торговельним місцем щомісячно згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору торговельне місце вважається переданим від ринка до замовника з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі № 1, в якому повинно бути вказано дату приймання-передачі та технічний стан торговельного місця та показники лічильників.

Відповідно до п. 5.3 Договору замовник повертає ринку торговельне місце в день закінчення строку дії цього Договору або його дострокового припинення. Повернення торговельного місця оформлюється Актом приймання-передачі (повернення), який складається, в двох примірниках та підписується сторонами.

Пунктом 5.4 Договору встановлено, що у разі звільнення замовником торговельного місця без попередження ринку, а також без складання акта про передачу торговельного місця в належному стані, замовник несе повну матеріальну відповідальність за нанесені у зв`язку з цим збитки в повному їх розмірі та сплачує ринку орендну плату за весь період користування до підписання акта приймання - передачі торговельного місця.

Сторони згідно з п. 9.1 Договору погодили, що умови цього Договору застосовуватимуться до відносин, що виникли між Сторонами з 14.06.2021 відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України і діють до 31.12.2021 включно, але не довше ніж до початку робіт з реставрації будівлі Ринку.

Пунктом 9.2 Договору передбачено, що цей Договір може бути розірвано (достроково припинено) в односторонньому порядку замовником за його письмовою заявою. У випадку розірвання або припинення дії Договору замовник зобов`язаний не менш ніж за 30 (тридцять) календарних днів повідомити про це ринок письмово. Датою повідомлення вважається відмітка про отримання такої заяви ринком.

14.06.2021 сторони підписали Акт приймання-передачі торговельного місця до Договору № 57 від 14.06.2021, згідно якого підтвердили, що ринок передав, а замовник прийняв на підставі Договору торговельне місце № 38, площею 11,60 м2, розташоване на першому поверсі Бессарабського ринку за адресою: Бессарабська площа 2, в м. Києві, сторони вказали дату початку терміну використання торговельного місця за його призначенням - 14.06.2021.

Позивач зазначив, що 31.12.2021 Договір № 57 від 14.06.2021 припинив свою дію по закінченню строку дії Договору.

Враховуючи дату підписання сторонами Акту приймання-передачі торговельного місця та дату припинення дії Договору № 57 від 14.06.2021, позивач зазначив, що орендна плата нараховувалась відповідачу за період з 14.06.2021 по 31.12.2021.

Враховуючи п. 2.2 Договору, оплата за оренду торговельного місця повинна була здійснюватися відповідачем до 15 числа поточного місяця на підставі рахунку, наданого ринком до 05 числа поточного місяця.

Позивач зазначив, що відповідач мав можливість отримувати рахунки на оплату та акти наданих послуг щомісячно у бухгалтерії підприємства позивача, звернень щодо відсутності рахунків та/або актів від відповідача не надходило. Крім того, бухгалтерія позивача через месенджер Viber направляла відповідачу рахунки на оплату з проханням підійти підписати акти наданих послуг, що підтверджується копією листування за номером телефону відповідача, який співпадає з номером телефону, вказаному у п. 11 Договору № 57 від 14.06.2021.

На твердження позивача, відповідач сплатив лише рахунок за червень 2021 № 963 від 15.06.2021, а тому позивач звернувся до відповідача з претензією про стягнення заборгованості № 291-332 від 22.10.2021, однак відповіді на претензію від відповідача не отримав.

Позивач стверджує, що відповідач не оплатив заборгованість по орендним платежам за Договором, яка складає 62 431,20 грн за період з липня по грудень 2021 року, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості у наведеній сумі.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки відразу після укладення Договору ним було прийняте рішення щодо розірвання Договору, у зв`язку з категорично незадовільним станом приміщення.

Відповідач зазначив, що звернувся до юридичного відділу КП "БЕССАРАБСЬКИЙ РИНОК", де йому дали усну згоду на розірвання Договору та повідомили, про необхідність написання заяви щодо його розірвання. Після написання заяви про розірвання Договору, відповідач не отримував відповіді ні в письмовому, ні в електронному, ні в телефонному режимі. Орендоване приміщення було залишене та не використовувалось відповідачем. Рахунки на оплату орендованого приміщення відповідачу не надсилались. Зважаючи на це, відповідач дійшов висновку, що Договір розірвано.

При цьому відповідач зазначив, що не може надати докази письмового повідомлення про розірвання Договору, оскільки воно складалось у приміщенні юриста КП "БЕССАРАБСЬКИЙ РИНОК" в одному екземплярі, який був залишений позивачеві.

Відповідач звернув увагу, що позивач мав номер телефону відповідача, однак, не здійснив жодного дзвінку. Позивачем до матеріалів справи долучений скріншот з електронної пошти про направлення відповідачу листа. Однак, дана електронна адреса не використовувалась відповідачем на момент надсилання претензії, а засобами поштового зв`язку або в телефонному режимі відповідач не повідомлявся про наявність заборгованості.

Позивач у відповіді на відзив повністю заперечив доводи відповідача щодо розірвання Договору у зв`язку з категорично незадовільним станом приміщення; щодо звернення відповідача до юристів КП "БЕССАРАБСЬКИЙ РИНОК" із заявою про розірвання Договору (як усно, так і письмово).

Позивач звернув увагу, що обов`язковими вимогами розірвання Договору оренди є письмова заява замовника та відмітка про отримання цієї заяви ринком.

Позивач стверджує, що відповідач не може надати суду копію заяви про розірвання Договору, тому що її не існує, відповідач не приходив до юриста КП "БЕССАРАБСЬКИЙ РИНОК" писати таку заяву та не надсилав її жодним із засобів зв`язку.

Отримання відповідачем рахунків на оплату та актів звірки, позивач підтверджує долученими до матеріалів справи скріншотами листування відповідача з бухгалтером КП "БЕССАРАБСЬКИЙ РИНОК".

Позивач звернув увагу на умови п. 10.5, 10.6, 11 Договору, з урахуванням яких зазначив про безпідставність тверджень відповідача про невикористання ним електронної адреси на момент надсилання претензії. Позивач зазначив, що зв`язок з відповідачем підтримувався через бухгалтера КП "БЕССАРАБСЬКИЙ РИНОК".

Таким чином, як стверджує позивач, відповідач не вчинив жодної дії, яка свідчить про його намір розірвати Договір, відразу після підписання Договору відповідачем була сплачена вартість оренди за період 15-13.06.2021, дії відповідача свідчать про його намір ухилитись від сплати заборгованості.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 статті 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що внаслідок укладення Договору № 57 оренди торговельного місця від 14.06.2021 між сторонами правочину склалися господарські правовідносини, а також, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За умовами статей 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Укладений між позивачем та відповідачем Договір є договором найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини).

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статей 173, 174, 175, 283, 284, 285, 286 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509, 759, 793, 795, 797 Цивільного кодексу України, і згідно статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч. 4 ст. 286 ГК України).

Частиною 1 статті 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Частиною 1 статті 793 ЦК України встановлено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі.

Згідно з ст. 765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Матеріалами справи підтверджується факт укладення сторонами 14.06.2021 Договору № 57 оренди торговельного місця.

Судом встановлено, що 14.06.2021 сторони підписали Акт приймання-передачі торговельного місця до Договору № 57 від 14.06.2021, згідно якого підтвердили, що ринок передав, а замовник прийняв на підставі Договору торговельне місце № 38, площею 11,60 м2, розташоване на першому поверсі Бессарабського ринку за адресою: Бессарабська площа 2, в м. Києві, сторони вказали дату початку терміну використання торговельного місця за його призначенням - 14.06.2021.

Відповідачем 16.06.2021 здійснено оплату за оренду торговельного місця за червень 2021 року (з 14.06.2021) на суму 5 896,28 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи заключною випискою за період з 16.06.2021 по 16.06.2021 та не заперечувалось відповідачем.

Доводи відповідача про розірвання ним Договору одразу після його укладення за письмовою заявою відповідача не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами у розумінні ст. 76, 77 ГПК України.

Так, відповідно до п. 9.2 Договору цей Договір може бути розірвано (достроково припинено) в односторонньому порядку замовником за його письмовою заявою. У випадку розірвання або припинення дії Договору замовник зобов`язаний не менш ніж за 30 (тридцять) календарних днів повідомити про це ринок письмово. Датою повідомлення вважається відмітка про отримання такої заяви ринком.

Отже, належним та допустимим доказом розірвання (дострокового припинення) Договору в односторонньому порядку замовником є письмова заява (повідомлення) замовника про розірвання Договору в одностронньому порядку з відміткою ринка про отримання такої заяви. Така заява (повідомлення) в матеріалах справи відсутня, відповідачем до справи не долучена з огляду на її відсутність, як це підтвердив відповідач у відзиві на позовну заяву.

Твердження відповідача про розірвання ним Договору, у зв`язку з категорично незадовільним станом орендованого приміщення, суд відхиляє як безпідставні та необгрунтовані, оскільки згідно підписаного Акту приймання-передачі торговельного місця до Договору № 57 від 14.06.2021 сторони (у тому числі замовник (відповідач)) підтвердили, що "торговельне місце знаходиться в належному стані, який повністю задовольняє замовника", що "торговельне місце обстежено сторонами і встановлено повну його відповідність умовам Договору".

Крім того, в матеріалах справи відсутній Акт приймання-передачі (повернення), яким відповідно до п. 5.3 Договору оформлюється повернення торговельного місця в день закінчення строку дії цього Договору або його дострокового припинення.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

За відсутності в матеріалах справи належних та допустимих доказів розірвання Договору № 57 від 14.06.2021, рівно як і доказів зміни або визнання недійсним цього договору у судовому порядку, враховуючи умови п. 9.1 Договору, суд доходить висновку про припинення цим договором своєї дії 31.12.2021.

Відтак, у період з 14.06.2021 по 31.12.2021 всі права, набуті сторонами за цим Договором, повинні були здійснюватись, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення Договору, підлягали виконанню.

Судом встановлено, що умовами Договору на відповідача покладено обов`язок своєчасно вносити плату за надання ринком послуг та орендних платежів за користування торговельним місцем щомісячно згідно з умовами цього Договору (пп. 4.2.1 п. 4.2 Договору); оплата повинна здійснюватися відповідачем до 15 числа поточного місяця на підставі рахунку, наданого ринком до 05 числа поточного місяця (п. 2.2 Договору); вартість послуг з оренди торговельного місця за один календарний місяць становить 10 405,20 грн, в т.ч. ПДВ (п. 2.4 Договору); на позивача покладено обов`язок своєчасно надавати відповідачу рахунки для оплати послуг та за користування торговельним місцем, а також акти виконаних робіт, наданих послуг за відповідні періоди (пп. 4.1.2 п. 4.1 Договору).

Безпосередньо у п. 2.2, пп. 4.1.2 п. 4.1 Договору сторонами не визначено порядок надання позивачем відповідачу рахунків для оплати (засобами поштового зв`язку, електронного зв`язку, через месенджери, тощо).

З матеріалів справи вбачається, що рахунки на оплату оренди торговельного місця № 1330 від 02.08.2021, № 1532 від 01.09.2021, № 1737 від 04.10.2021, № 1962 від 01.11.2021, № 2134 від 01.12.2021 направлялись позивачем відповідачу через месенджер Viber за номером телефону відповідача, який вказано у п. 11 (Місцезнаходження та реквізити сторін) Договору, що підтверджується долученими позивачем до матеріалів справи скріншотами листування відповідача з позивачем. Претензія про стягнення заборгованості № 291-332 від 22.10.2021 (з доданими до неї рахунками на оплату № 1151 від 02.07.2021, № 1330 від 02.08.2021, № 1532 від 01.09.2021) направлялась позивачем на електронну адресу відповідача, вказану у п. 11 (Місцезнаходження та реквізити сторін) Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не заперечив належність йому номера телефона, вказаного у п. 11 Договору, на який направлялись рахунки на оплату оренди торговельного місця.

Зауваження відповідача про те, що електронна адреса, на яку позивачем направлялась претензія, не використовувалась відповідачем на момент направлення претензії, суд оцінює критично.

Суд звертає увагу, що пунктом 10.6 Договору передбачено, що у випадку зміни реквізитів, назви, телефону, місцезнаходження сторони зобов`язані протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту таких змін, письмово повідомити про це одна одну. Наразі матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідачем позивача у порядку п. 10.6 Договору про зміну реквізитів відповідача, зокрема телефону, електронної адреси відповідача.

Судом досліджено, що на підтвердження надання відповідачу послуг з оренди торговельного місця за Договором за спірний період позивачем було складено та підписано акти надання послуг № 1074 від 30.06.2021, № 1141 від 31.07.2021, № 1319 від 31.08.2021, № 1519 від 30.09.2021, № 1747 від 31.10.2021, № 1957 від 30.11.2021, № 2163 від 31.12.2021. Наведені акти не підписані з боку відповідача. Наявні в матеріалах справи скріншоти листування відповідача з позивачем підтверджують, що позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням про підписання актів надання послуг.

Як встановлено судом, за умовами Договору оплата повинна здійснюватись на підставі рахунку, згідно умов Договору оплата не поставлена в залежність від отримання та підписання відповідачем актів надання послуг, тоді як відповідно до пп. 4.2.1 п. 4.2 Договору на відповідача покладено обов`язок своєчасно вносити плату за надання ринком послуг та орендних платежів за користування торговельним місцем щомісячно згідно з умовами цього Договору та вартість такої щомісячної оплати встановлена у п. 2.4 Договору у розмірі 10 405,20 грн.

Судом враховано, що згідно із умовами п. 10.5 Договору передбачено можливість електронного листування, п. 11 Договору містить зазначення номеру телефона, електронної адреси позивача та відповідача. Позивачем надані роздруківки з електронної пошти про направлення рахунків на оплату.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що листування шляхом надіслання електронних листів уже давно стало частиною ділових звичаїв в Україні, а здійснення електронної переписки як усталеного звичаю ділового обороту в Україні, що не вимагає договірного врегулювання, визнається цивільним звичаєм за ст. 7 ЦК України (постанови Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №914/2505/17, від 13.10.2021 у справі №923/1379/20).

Роздруківки знімків екранів комп`ютера є паперовою копією електронного доказу. Звідси вони мають бути засвідчені як паперові копії в порядку, встановленому чинним законодавством, та не підлягають засвідченню електронним підписом (п. 82 постанови Верховного Суду від 15.07.2022 у справі №914/1003/21). При цьому, осіб відправника та отримувача, час відправлення відповідних повідомлень можна ідентифікувати за даними, наведеними в таких документах (адреси електронної пошти, власні імена, інші відомості, наведені у роздруківках).

За правилами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять до предмета доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Вказана правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Враховуючи надані сторонами докази та встановлені на їх підставі обставини у сукупності, суд дійшов висновку, що подані позивачем в обґрунтування заявлених ним позовних вимог докази є більш вірогідними ніж докази, подані відповідачем на їх спростування.

Факт порушення відповідачем умов Договору щодо своєчасної оплати орендних платежів за користування торговельним місцем за Договором за період липень - грудень 2021 року у загальній сумі 62 431,20 грн (6 місяців х 10 405,20 грн) підтверджений матеріалами справи та відповідачем не спростований.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення у повному обсязі позовних вимог КП "БЕССАРАБСЬКИЙ РИНОК" про стягнення з ФОП МАНОХІН О.О. 62 431,20 грн боргу за Договором № 57 від 14.06.2021.

Стосовно розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у сумі 2 684,00 грн.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на приписи п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України та задоволення позову повністю, сплачений позивачем судовий збір у сумі 2 684,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 56, 58, 73-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця МАНОХІНА ОЛЕКСІЯ ОЛЕКСАНДРОВИЧА ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "БЕССАРАБСЬКИЙ РИНОК" (Україна, 01004, м. Київ, Бессарабська площа, буд. 2; ідентифікаційний код 05587984) 62 431,20 грн (шістдесят дві тисячі чотириста тридцять одну гривню 20 коп.) боргу, 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Повне рішення складено 20.04.2023.

Суддя Оксана ГУМЕГА