судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Мачульського Г. М.
за касаційною скаргою Донецької обласної державної адміністрації
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Добропіллявугілля"
до Донецької обласної державної адміністрації,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державне підприємство "Добропіллявугілля-видобуток",
про розірвання договорів оренди земельних ділянок,
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.04.2023 колегія суддів визнала клопотання Донецької обласної державної адміністрації про поновлення пропущеного процесуального строку на подання касаційної скарги обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Поновлено Донецькій обласній державній адміністрації строк на касаційне оскарження.
Із такими висновками колегії суддів погодитися не можу з наступних підстав.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.02.2023 відмовлено в задоволенні клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору та касаційну скаргу залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у зв`язку з тим, що скаржником до касаційної скарги не надано належних доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, надано скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.03.2023 повернуто касаційну скаргу з тих підстав, що скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги у строк, визначений приписами ГПК України, оскільки ухвалу Суду про залишення касаційного скарги без руху від 01.02.2023 в електронному вигляді скаржником отримано через систему "Електронний суд" 01.02.2023 об 11:24, про що свідчить довідка про доставку документа в кабінет електронного суду, яка отримана з автоматизованої системи документообігу суду в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" (далі - КП "ДСС"); отже усунути недоліки скаржник мав у строк до 13.02.2023 (з урахуванням вихідних днів) включно, проте заяву про усунення недоліків подав 17.02.2023.
17.03.2023 (згідно з протоколом створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису) Донецька обласна державна адміністрація повторно звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 (повний текст постанови складено 22.12.2022) разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.
Отже, відповідальним працівником суду до картки на юридичну особу було внесено до автоматизованої системи документообігу суду інформацію про ЄДРПОУ учасника справи, яку надано самим скаржником на виконання приписів пункту 2 частини 2 статті 290 ГПК України із зазначенням ним про таку інформацію у поданій ним касаційній скарзі, і ухвали суду касаційної інстанції, що були ухвалені стосовно вперше поданої касаційної скарги, були внесені до системи «Електронний кабінет».
Згідно з приписами пункту 2 частини 2 статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності.
Отже, саме на заявника покладається обов`язок зазначати у касаційній скарзі вищевказані свої реквізити. Відповідно скаржник мав враховувати, що зазначена ним така інформація про свої реквізити у подальшому буде використовуватися судом при вирішенні питань щодо розгляду поданої ним касаційної скарги, у якій такі реквізити зазначено ним.
Отже, Судом вчинено всі передбачені процесуальним законодавством дії щодо вперше поданої касаційної скарги.
Звертаю увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (тут слід враховувати висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), провадження № 11-268заі18).
Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.
Отже, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів для прискорення процедури розгляду, тому скаржник, подавши касаційну скаргу, з метою добросовісного користування процесуальними правами учасника судового процесу згідно з вимогами статті 43 ГПК України та прецедентної практики Європейського суду з прав людини повинен був виявляти інтерес до відомого йому провадження, зокрема, щодо руху поданої ним скарги та результату розгляду її судом, а саме щодо усунення можливих недоліків касаційної скарги на стадії відкриття провадження у справі чи вчинення інших процесуальних дій.
Саме скаржник був ініціатором касаційного провадження, а тому, звернувшись з касаційною скаргою у справі, він є безпосередньо зацікавленим вчиняти дії з метою одержання інформації про хід та стан розгляду його скарги.
Згідно частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Таким чином, оскільки Суд виконав свій процесуальний обов`язок, передбачений вищевказаними положеннями ГПК України та вжив усіх можливих та передбачених процесуальним законодавством заходів про інформування заявника щодо прийняття вказаної ухвали із надісланням її на зазначені заявником реквізити, тому саме скаржник має нести ризик настання несприятливих для нього наслідків.
Ураховуючи прецедентну практику Європейського суду з прав людини та імперативні приписи процесуального законодавства, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного процесуального строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку. При цьому слід зауважити, що для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.
За вказаних обставин пропуск строку на касаційне оскарження при повторному зверненні із касаційною скаргою мав місце внаслідок не об`єктивно непереборних обставин, які не залежали від волевиявлення скаржника, а в результаті власного неналежного виконання самим заявником своїх процесуальних обов`язків, у зв`язку із чим правові підстави для визнання поважними причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, відсутні.
Суддя Г. М. Мачульський