ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/2624/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59)
до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання "Вертікаль" (61007, м. Харків, пр-т Індустріальний, 10-К)
про стягнення 56'911,95 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання "Вертікаль", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги розподілу природного газу у сумі 56'911,95 грн, з яких: 54'181,20 грн - основна заборгованість, індекс інфляції у сумі 2336,13 грн, 3% річних у сумі 394,62 грн. Вказана заборгованість виникла на підставі договору розподілу природного газу, укладеного шляхом підписання заяви-приєднання №09420UKUR8AP016 від 01.01.2016.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.01.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі №922/2624/22, розгляд справи було вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.01.2023, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Відповідач своїм правом на захист не скористався, відзив на позов не надав. Разом з цим, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 02.01.2023 направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 61007, м. Харків, пр-т Індустріальний, 10-К.

Але судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "інші причини".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №922/2624/22 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини.

Як свідчать матеріали справи, 01.01.2016 між позивачем, як оператором ГРМ, та відповідачем, як споживачем, укладено договір на розподіл природного газу шляхом підписання відповідачем заяви - приєднання до умов договору розподілу природного газу № 09420UKUR8AP016 (далі за текстом Договір) з додатком 4 "Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача".

Вказаний договір є типовим і затверджений постановою НКРЕ КП № 2498 від 30.09.2015.

Згідно з умовами Договору позивач зобов`язується надати відповідачу послугу з розподілу природного газу, а останній зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Відповідно до п. 1.3. Договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Згідно з п. 1 гл. 6 р. VI Кодексу ГРМ розрахунки споживача за послугу з розподілу природного газу, що надається оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюється виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Відповідно до п. 6.3. Договору величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

За змістом п. 2 гл. 6 р. VI Кодексу ГРМ річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року (п.4 гл. 1 р. І Кодексу ГРМ).

Річна замовлена потужність на 2022 рік становить - 157651,90 м. куб. Місячна замовлена потужність на 2022 рік становить: 157651,90 м. куб. / 12 - 13137,65 м. куб., що відображено в актах наданих послуг.

Пунктами 6.1., 6.2. Договору встановлено, що оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем та є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення.

Відповідно до Постанови НКРЕКП від 22.12.2021 № 2772 встановлено тариф на послуги розподілу природного газу для АТ "Харківміськгаз" у розмірі 0,43 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ).

Відповідно до п. 6.4. Договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Вартість послуги розподілу природного газу на місяць складає: 0,43 грн. за 1 м. куб. на місяць х 5649 м. куб. на місяць = 13137,65 грн, сума ПДВ -1123,80 грн, всього з ПДВ - 6679,22 грн.

Відповідно до п. 9 гл. 6 р. VI Кодексу та п. 6.8. Договору надання оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

Як свідчать матеріали справи, позивач належним чином виконував прийняті на себе зобов`язання, надаючи послуги розподілу природного газу відповідачу. Зокрема, послуги розподілу природного газу, були надані відповідачу на виконання умов Договору протягом березня-жовтня 2022 року, що підтверджується актами наданих послуг: №ХРГ82008270 від 31.03.2022, №ХРГ82010992 від 30.04.2022, №ХРГ82013815 від 31.05.2022, №ХРГ82016637 від 30.06.2022, №ХРГ82019449 від 31.07.2022, №ХРГ82022316 від 31.08.2022, №ХРГ82025151 від 31.09.2022, №ХРГ82027984 від 31.10.2022.

Як стверджує позивач, акти наданих Боржнику у березні-червні 2022 року послуг розподілу природного газу надіслані Боржнику із супровідним листом від 07.07.2022 №501/22. Обмін документами та направлення актів наданих послуг за період з липня 2022 по жовтень 2022 року здійснювалися із застосуванням положень Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".

Однак, всупереч вимогам Кодексу ГРМ та Договору відповідач не повернув позивачу примірники актів наданих послуг, підписані уповноваженим представником, а також не надав у письмовій формі мотивовану відмову від підписання актів.

Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків від 21.11.2022, станом на 01.01.2021, у відповідача на рахунку налічувався залишок коштів з оплати за надані послуги розподілу природного газу за попередні періоди в сумі 6779,23 грн.

Позивач зазначає, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання "Вертікаль" перед Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" складає 54'181,20 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з п. 1 ст. 76, п. 1 ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. п. 7 п. 7.4 укладеного договору розподілу природного газу, споживач зобов`язаний дотримуватись інших вимог цього договору та Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 9 гл. 6 р. VI Кодексу та п. 6.8 договору надання оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу стверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

Факт надання позивачем відповідачу послуг з розподілу природного газу підтверджується матеріалами справи, зокрема актами наданих послуг №ХРГ82008270 від 31.03.2022, №ХРГ82010992 від 30.04.2022, №ХРГ82013815 від 31.05.2022, №ХРГ82016637 від 30.06.2022, №ХРГ82019449 від 31.07.2022, №ХРГ82022316 від 31.08.2022, №ХРГ82025151 від 31.09.2022, №ХРГ82027984 від 31.10.2022.

Суд зазначає, що на виконання п. 9 гл. 6 р. VI Кодексу ГРМ та п. 6.8 договору позивач направляв на адресу відповідача вказані акти на підпис. Оскільки відповідач не підписав зазначені акти та не надав будь-якої мотивованої відмови від їх підписання, а так само не надав суду будь-яких доказів того, що зазначені акти містять недостовірну інформацію стосовно обсягів розподілу газу, застосованих тарифів, інших відомостей які мають істотне значення, суд доходить висновку про доведеність позивачем обсягів наданих відповідачу послуг з розподілу природного газу та їх вартості загальній сумі 54'181,20 грн.

Згідно з умовами Договору у відповідача наявний обов`язок оплатити надані йому позивачем послуги з розподілу природного газу. Разом з тим, існування заборгованості в зазначеному вище розмірі відповідачем жодним чином не спростовується. Доказів її погашення відповідачем матеріали справи також не містять. Строк її оплати передбачено умовами договору, та є таким, що настав.

За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 54'181,20 грн суми основної заборгованості за Договором.

В силу вимог частини другої статті 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правомірність та правильність нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства, умовам договору, нараховані арифметично вірно, з урахуванням чого, позовні вимоги про стягнення інфляційних 2336,13 грн та 3% річних 394,62 грн суд визнав обґрунтованими, доведеним матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 247, 252, 256, 263 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання "Вертікаль" (61007, м. Харків, пр-т Індустріальний, 10-К, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, IBAN НОМЕР_1 , АБ "Кліринговий Дім", м. Київ, ) 54'181,20 грн основної заборгованості, індекс інфляції у сумі 2336,13 грн, 3% річних у сумі 394,62 грн та судовий збір у розмірі 2481 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст. 256, 257 ГПК України рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач: Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, IBAN UA0208421, АБ "Кліринговий Дім", м. Київ, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об`єднання "Вертікаль" (61007, м. Харків, пр-т Індустріальний, 10-К, ).

У зв`язку з введенням Указом Президента України № 64/2022 воєнного стану на території України із 24.02.2022, обмеженим здійсненням судочинства Господарським судом Харківської області через проведення бойових дій на території міста Харкова та об`єктивну неможливість підписання даного рішення у строки, передбачені ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі складено та підписано судом за наявної можливості, після встановлення он-лайн доступу суддів та працівників апарату суду до системи "Діловодство спеціалізованого суду" 12 квітня 2023 року.

Суддя І.В. Трофімов