ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 року м.Дніпро Справа № 904/5899/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Чередка А.Є., Кузнецова В.О.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

розглянувши апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 за результатами розгляду скарги на дії приватного виконавця (ВП №69605017) (суддя Кеся Н.Б.)

у справі № 904/5899/21

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ", м.Дніпро

про стягнення 69 550 696,13 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 за результатами розгляду скарги на дії приватного виконавця (ВП №69605017) у справі №904/5899/21 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" на дії приватного виконавця задовольнити частково. Зобов`язано приватного виконавця Селезньова Максима Олександровича усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.08.2022 ВП № 69605017. Зобов`язано приватного виконавця Селезньова Максима Олександровича повернути на рахунок ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" передчасно стягнуті кошти в сумі 4 277 121,15 грн. В решті скарги відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 за результатами розгляду скарги на дії приватного виконавця (ВП №69605017) у справі №904/5899/21 в частині задоволення скарги, прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги в частині зобов`язання приватного виконавця Селезньова Максима Олександровича усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.08.2022 ВП № 69605017 та зобов`язання приватного виконавця повернути на рахунок ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" передчасно стягнуті кошти в сумі 4 277 121,15 грн.

В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що ухвала суду першої інстанції прийнята при неправильному застосуванні норма матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Наголошує, що норм, які б обмежували в часі право стягувача пред`явити наказ суду, що набрав законної сили, законодавство не містить, а тому є необґрунтованими твердження боржника про те, що позивач не мав права передати на примусове виконання наказ суду, а виконавче провадження не повинно було розпочатися.

За твердженням скаржника, дії приватного виконавця є правомірними, здійснені на підставі та в межах повноважень, наданих ЗУ «Про виконавче провадження», а відтак суд неправомірно вирішив зобов`язати приватного виконавця скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження.

Апелянт зауважує, що зобов`язання повернути кошти в розмірі 4 277 121,15 грн є неправомірним, оскільки рішення про їх стягнення набрали законної сили.

Крім того, звертає увагу, що грошові кошти зараховані на депозитний рахунок приватного виконавця і є запорукою для негайного виконання рішення суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 за результатами розгляду скарги на дії приватного виконавця (ВП №69605017) у справі №904/5899/21.

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньов Максим Олександрович також не погодився з вказаною ухвалою та подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 в частині часткового задоволення скарги щодо зобов`язання приватного виконавця Селезньова Максима Олександровича усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.08.2022 ВП№ 69605017 та повернення на рахунок ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" передчасно стягнутих коштів в сумі 4 277 121,15 грн., в задоволенні скарги в цій частині просить відмовити. В іншій частині ухвалу просить залишити без змін.

В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповного встановлення обставин, які мають значення для справи, при неправильному застосуванні норма матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Наголошує, що представником стягувача ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" було подано йому 09.08.2022 заяву про примусове виконання рішення разом з Наказом Господарського суду Дніпропетровської області, інших документів, в тому числі ухвали суду від 04.08.2022 про розстрочення виконання рішення суду, не подавалось, відомостей щодо наявності такої ухвали та про часткове виконання рішення боржником не зазначалось.

За твердженням скаржника, зважаючи на відсутність підстав для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, керуючись приписами норм Закону № 1404-VIIІ, 09.08.2022 ним було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Апелянт зауважує, що копію ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2022 було надіслано йому на електронну адресу лише 10.08.2022 о 14:17, а 11.08.2022 її копію була вручена особисто представником боржника.

Крім того, звертає увагу, що повний текст ухвали про розстрочення виконання рішення суду було опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень 10.08.2022, а у виконавця відсутній законодавчий обов`язок перевіряти наявність судових рішень, які можуть стосуватися вже виданого судом і оформленого відповідно до приписів чинного законодавства, виконавчого документа.

Також вважає безпідставною відмову суду 1 інстанції у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до набрання чинності рішенням апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2022 про розстрочення виконання судового рішення, чим порушив приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України та ухвалив необґрунтоване рішення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 за результатами розгляду скарги на дії приватного виконавця (ВП №69605017) у справі №904/5899/21. Об`єднано апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 за результатами розгляду скарги на дії приватного виконавця (ВП №69605017) у справі №904/5899/21 в одне апеляційне провадження для спільного розгляду з апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 за результатами розгляду скарги на дії приватного виконавця (ВП №69605017) у справі №904/5899/21. Розгляд апеляційної скарги призначено у судове засідання з викликом сторін на 09.03.2023 о 11 год. 10 хв.

14.02.2023 до Центрального апеляційного господарського суду від відповідача надійшли відзиви на апеляційні скарги, в яких просить скарги залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

У судове засідання 09.03.2022 з`явилися представники сторін та приватний виконавець, надали свої пояснення. Колегія суддів, заслухавши представників сторін, оголосила судовому засіданні перерву до 06.04.23 р. на 12:00 год. Про час та місце наступного судового засідання представники сторін та приватний виконавець повідомлені у судовому засіданні.

В судовому засіданні 06.04.2022 приймали участь представники сторін та приватний виконавець.

Представник позивача підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити: скасувати ухвалу в оскаржуваній частині та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" на дії приватного виконавця.

Приватний виконавець підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити: скасувати ухвалу в оскаржуваній частині та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" на дії приватного виконавця.

Представники відповідача заперечили проти задоволення апеляційних скарг, в тому числі з підстав, викладених у відзивах, просили їх залишити без задоволення,

Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін та приватного виконавця, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та висновки місцевого господарського суду, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційні скарги належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 23.12.2021 року рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5899/21 cтягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (49074, м.Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 127-Б, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 25, ) 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 3 888 019,23 грн, інфляційні втрати в розмірі 21 126 157,32 грн, штрафні санкції в розмірі 298 751,35 грн та суму судового збору в розмірі 458 000,30 грн.

11.07.2022 постановою Центрального апеляційного господарського суду рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 року у справі №904/5899/21 змінено, викладено резолютивну частину рішення щодо вимог про стягнення інфляційних втрат, штрафних санкцій та судового збору в наступній редакції:

"Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" інфляційні втрати в розмірі 9 685 010,71 грн, пеню в розмірі 193959,26 грн, витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 114 872,73 грн.

В решті рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 у справі № 904/5899/21 залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 259 783,62 грн.".

04.08.2022 на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 11.07.2022, видано накази про примусове виконання.

04.08.2022 ухвалою суду розстрочено виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 по справі №904/5899/21 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 11.07.2022 по справі 904/5899/21 на період січень-липень 2023 року з оплатою рівними частинами за наступним графіком оплати:

№ з/п Сума платежу, грн Термін оплати

1 983 123,13 до 31.01.2023

2 1 983 123,13 до 28.02.2023

3 1 983 123,13 до 31.03.2023

4 1 983 123,13 до 30.04.2023

5 1 983 123,13 до 31.05.2023

6 1 983 123,14 до 30.06.2023

7 1 983 123,14 до 11.07.2023

09.08.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим Максимом Олександровичем відкрито виконавче провадження ВП №69605017 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5899/21 про стягнення 3% річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 3 888 019,23 грн (т. 4 а.с. 97).

09.08.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим Максимом Олександровичем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №69605017 (т. 4 а.с. 99), в якій визначено для боржника ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" розмір мінімальних витрат виконавчого провадження: плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження 69,00 грн.; винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 71,21 грн.; винесення постанови про стягнення витрат виконавчого провадження 3,59 грн.; винесення постанови про стягнення основи винагороди приватного виконавця 2,68 грн.; винесення постанови про закінчена виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувану) 153,52 грн. Загальна сума мінімальних витрат: 300,00 грн.

09.08.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим Максимом Олександровичем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди ВП №69605017 (т. 4 а.с. 101), якою постановлено стягнути з ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" на користь приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова М.О. основну винагороду у сумі 388 801,92 грн.

09.08.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим Максимом Олександровичем винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №69605017 (т. 4 а.с. 103-106), якою постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках, які зазначені в постанові ВП №69605017 та належать боржнику.

09.08.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим Максимом Олександровичем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП №69605017 (т. 4 а.с. 107), якою постановлено об`єднати виконавчі провадження №69605017, №69605057 у зведене виконавче провадження №69605490.

Представником боржника 10.08.2022 року о 14:17 годині було направлено лист про скасування двох постанов про відкриття виконавчого провадження на офіційну електронну пошту приватного виконавця, яким було повідомлено останнього про наявність ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2022 року про розстрочку виконання рішення, та часткову оплату суми боргу, копії ухвали та платіжного доручення направлено разом із листом про скасування двох постанов (т. 4 а.с. 109-110).

10.08.2022 приватним виконавцем було подано до банківських установ постанову про арешт коштів боржника та платіжні вимоги на списання коштів з рахунків боржника (т. 4 а.с. 111).

Відповідно до довідки наданої АТ ПУМБ арешт на кошти накладено 10.08.2022 року о 15:18 годині (т. 4 а.с. 116).

11.08.2022 року приватному виконавцю особисто повторно вручено лист про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, як передчасно винесену та надано копію ухвали про розстрочення виконання судового рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2022 року у справі №904/5899/21 завірену судом та копію платіжного доручення, яка підтверджує часткову оплату боргу.

11.08.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим М.О. винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника.

12.08.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньовим М.О. повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" надлишково стягнуті в межах виконавчого провадження кошти в сумі 1 192 991,28 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 15403. Суму 4 277 121,15 грн боржник вважає передчасно стягнутою, тому просить її повернути.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, оскаржуваному судовому рішенню та доводам апеляційних скарг, колегія суддів зауважує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апелянти оскаржують ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 за результатами розгляду скарги на дії приватного виконавця (ВП №69605017) у справі № 904/5899/21 в частині зобов`язання приватного виконавця Селезньова Максима Олександровича усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 09.08.2022 ВП № 69605017 та повернути на рахунок ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" передчасно стягнуті кошти в сумі 4 277 121,15 грн, відтак апеляційне провадження здійснюється в межах доводів та вимог апеляційних скарг та не перевіряється в решті (в частині незадоволених вимог).

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини другої ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Нормами статті 327 цього кодексу передбачено, що виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого судом наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до вимог ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження»: рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (ст. 339 ГПК України).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) -сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Положеннями статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Частиною 21 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»: виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

В свою чергу, згідно з ч. 4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріали справи свідчать про те, що в день видачі наказів, зміст яких має відповідати набравшим законної сили судовим рішенням, суд розглянув клопотання боржника і ухвалив про надання розстрочки щодо виконання цих наказів. Отже, на момент відкриття оскаржуваного виконавчого провадження має місце юридичний факт, наявність якого не залежить від того, коли про це дізнався державний або приватний виконавець. Наявність цього факту має своїм наслідком відтермінування здійснення усіх примусових заходів щодо виконання судових наказів, що унеможливлює вчинення будь-яких виконавчих дій, починаючи з відкриття виконавчого провадження, накладення арешту, списання коштів тощо.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками та зазначає, що ухвала Господарського суд Дніпропетровської області від 04.08.2022 набрала законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та на момент відкриття виконавчого провадження була чинною та не скасована.

Ухвала про розстрочення виконання рішення має похідний характер від рішення суду, яким вирішено справу по суті, і є обов`язковою для державної виконавчої служби при виконанні відповідного судового наказу.

Таким чином, ухвала про розстрочення виконання рішення є невід`ємною частиною наказу та підлягає врахуванню при прийнятті рішень щодо відкриття виконавчого провадження та подальшого примусового виконання наказу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

З огляду на норму ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження" строк для виконання наказів суду ще не настав, а отже, з урахуванням цих обставин виконавче провадження не повинно було розпочинатися, чим спростовуються відповідні доводи скаржників у їх апеляційних скаргах.

Крім того, відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (RYSOVSKYY v. UKRAINE, № 29979/04, § 70, ЄСПЛ, від 20 жовтня 2011 року).

У справі "Фуклев проти України" (рішення від 07.06.2005) Європейський суд з прав людини вказав, що Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Водночас, приписи ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції гарантують особі мирне володіння майном, однак і встановлюють можливість обмеження її прав з боку держави на певних умовах, передбачених законом, у суспільних інтересах.

Як зазначається у Рішенні ЄСПЛ у справі "Броньовський проти Польщі" (§ §150-151), має забезпечуватися належне пропорційне співвідношення між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута за допомогою заходів, вжитих державою, включаючи заходи з позбавлення осіб їхньої власності. Суд повинен з`ясувати, чи змушена відповідна особа внаслідок дій або бездіяльності держави нести непропорційний і надмірний тягар. Суд має провести всебічний аналіз різних інтересів, про які йдеться, враховуючи те, що Конвенція покликана забезпечувати захист прав, які є "практичними та ефективними". Суд має за зовнішніми ознаками роздивитися й дослідити реалії ситуації, з приводу якої подано скаргу.

Вимога забезпечення такого балансу відображена у всій структурі статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно з ч. 7 статті 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, відкриття виконавчого провадження, накладення арешту та списання коштів призвело до порушення прав боржника вільно розпоряджатися своїми коштами, який в судовому порядку отримав розстрочку виконання рішення суду.

В свою чергу, щодо можливості зобов`язання приватного виконавця повернути грошові кошти, що були ним стягнуті та зараховані на його депозитний рахунок, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (пункти 31-32 рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції» («CANTONI v. FRANCE»), заява № 17862/91; пункт 65 рішення від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява «№ 20372/11).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 зазначеної Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

Водночас визначений згаданою статтею засіб захисту повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005, заява № 38722/02).

Згідно ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

А відповідно до ч. 1 та 2 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом належним способом. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити з його ефективності. Це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, постанова Верховного Суду від 12.02.2020 у справі 761/17142/15-ц).

Зважаючи на викладене, зобов`язання приватного виконавця Селезньова Максима Олександровича повернути на рахунок ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" передчасно стягнуті кошти в сумі 4 277 121,15 грн, які зараховані на депозитний рахунок приватного виконавця та не були перераховані стягувачу, є ефективним способом захисту порушеного права боржника, який застосовано судом першої інстанції, що спростовує доводи апелянта ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" у відповідній частині апеляційної скарги.

При цьому апеляційний суд відхиляє твердження скаржника про те, що зобов`язання повернути кошти в розмірі 4 277 121,15 грн є неправомірним, оскільки рішення про їх стягнення набрали законної сили, з огляду на те, що станом на 09.08.2022 вже існувала розстрочка рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2021 по справі №904/5899/21 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 11.07.2022 по справі 904/5899/21 на підставі ухвали Господарського суд Дніпропетровської області від 04.08.2022.

З приводу аргументів приватного виконавця про те, що Закон України "Про виконавче провадження" не зобов`язує виконавця перевіряти Єдиний державний реєстр судових рішень щодо наявності розстрочки/відстрочки або наявності цього питання на розгляді суду, то дійсно, сповіщення про це виконавця є обов`язком саме сторін виконавчого провадження. Оскільки матеріали справи не доводять той факт, що на момент відкриття виконавчого провадження приватний виконавець мав інформацію про розстрочку судового рішення, то суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання його дій неправомірними.

Колегія суддів наголошує, що згідно з положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як передбачено ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом тощо.

Разом з тим, відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України, з метою приведення нормативно-правових актів у відповідність до вимог чинного законодавства розроблена Інструкція з організації примусового виконання рішень, що затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/208020, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню (пункт 1 розділу І Загальні положення).

За приписами п. 6 розділу 3 Інструкції у разі пред`явлення до виконання виконавчого документа, за яким надана розстрочка виконання, виконавче провадження відкривається в частині, за якою сплинув строк сплати. Виконавчий збір та основна винагорода приватного виконавця стягуються із сум (суми), за якими (якою) сплинув строк сплати.

Як вбачається з фактичних обставин справи станом на момент відкриття виконавчих проваджень 09.08.2022 строк оплати за затвердженим судом графіком розстрочки рішення ще навіть не настав, а тому у приватного виконавця були відсутні правові та фактичні підстави виносити постанову про відкриття виконавчого провадження.

Слід зауважити, що вказана норм Інструкції не ставить можливість відкриття виконавчого провадження в залежність від стану проінформованості виконавця про наявність розстрочки виконання судового рішення, на виконання якого виданий виконавчий документ, тобто виконавець не повинен відкривати таке незалежно від його обізнаності про такі обставини, обов`язок повідомлення яких, в свою чергу, покладається на сторони виконавчого провадження.

Щодо доводів скаржника приватного виконавця про безпідставну відмову суду 1 інстанції у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до набрання чинності рішенням апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2022 про розстрочення виконання судового рішення, чим порушено приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України та ухвалено необґрунтоване рішення, колегія суддів зазначає, що за нормою цієї статті суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як правильно зауважив суд, ухвала суду про розстрочку виконання рішення суду набрала законної сили з моменту її оголошення, а скарга на дії приватного виконавця підлягає вирішенню судом у 10-ти денний строк. При розгляді скарги суд досліджує і оцінює обставини, які мали місце на момент вчинення оскаржуваних дій та чи мало місце порушення прав боржника на момент їх вчинення.

В свою чергу, апеляційний суд наголошує, що заявником не наведено мотивованих підстав неможливості розгляду скарги на дії приватного виконавця у справі № 904/5899/21 з урахуванням того, що матеріали справи дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Звертаючись з апеляційними скаргами, апелянти не спростували вищенаведених висновків суду першої інстанції та не довели порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятої ухвали.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянтів, наведені в обґрунтування апеляційних скарг та вбачає підстави для залишення їх без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на скаржників.

Керуючись статтями 275, 276, 282, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Селезньова Максима Олександровича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 за результатами розгляду скарги на дії приватного виконавця (ВП №69605017) у справі № 904/5899/21 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2022 за результатами розгляду скарги на дії приватного виконавця (ВП №69605017) у справі №904/5899/21 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційних скарг покласти на скаржників.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 18.04.2023

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко

Суддя В.О. Кузнецов