ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2023 р. Справа№ 910/5807/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

розглянувши в письмовому проваджені матеріали справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво Друкмайстер»

на рішення Господарського суду Київської області від 09.12.2022

у справі № 910/5807/22 (суддя - Подоляк Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Форест»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво Друкмайстер»

про стягнення 234 314,66 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Форест» (далі - позивач) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво Друкмайстер» (далі - відповідач, скаржник) про стягнення 234 314,66 грн., з яких 196 757,90 грн. основний борг, 17880,97 грн. пеня, 19675,76 грн. штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежно виконав своїх зобов`язань за договором від 04.01.2022 № КУ5 щодо здійснення розрахунку за поставлений товар згідно перелічених в позовній заяві видаткових накладних у встановлений договором строк.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2022 закрито провадження у справі № 910/5807/22 в частині вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Форест» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво Друкмайстер» про стягнення 68367,05 грн. основного боргу. Решту позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Форест» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво Друкмайстер» про стягнення 128390,85 грн. основного боргу, 17880,97 грн. пені, 19675,76 грн. штрафу задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво Друкмайстер» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Форест» 128390 (сто двадцять вісім тисяч триста дев`яносто) грн. 85 коп. основного боргу, 17880 (сімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 97 коп. пені, 19675 (дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн. 76 коп. штрафу, 3514 (три тисячі п`ятсот чотирнадцять) грн. 72 коп. витрат зі сплати судового збору.

Аргументуючи судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позивачем наявності правових підстав для стягнення коштів в розмірі 243314,66 грн. в судовому порядку.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Видавництво Друкмайстер» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 09.12.2022 у справі №911/5807/22 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво Друкмайстер» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтет Форест» 17 880,97 грн. пені та 19 675,76 грн. штрафу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

У апеляційній скарзі апелянт послався на наступне:

Між сторонами було укладено договір від 04.01.2022 за №КУ5 відповідно до якого позивач - постачальник зобов`язувався поставити товар скаржнику - покупцю, а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 8.1. Договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань по цьому договору, якщо це невиконання є наслідком обставин форс-мажору, що виникли після укладання цього Договору, та які Сторони не могли передбачити.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого на території України було введено воєнний стан. У період дії в Україні воєнного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем тану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки ( штрафу,пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Таким чином, апелянт вказує, що вимоги позивача до відповідача про стягнення пені та штрафу є незаконними та не ґрунтуються на законі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2023 справу № 910/5807/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Андрієнко В.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.01.2023 витребувано справу № 911/621/22 у Господарського суду Київської області.

12.01.2023 справа № 910/5807/22 надійшла на адресу Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво Друкмайстер» на рішення Господарського суду Київської області від 09.12.2022 по справі № 911/5807/22 та задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, ухвалено здійснювати розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв (відзивів) та клопотань в письмовій формі протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2023 справу № 910/5807/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Андрієнко В.В., Гаврилюк О.М.

УХВАЛОЮЮЮЮ

Позиції учасників справи

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві наданому 23.01.2023 до суду, зазначає, що рішення суду від 09.12.2022 у справі №910/5807/22 прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін.

Крім того, позивач вказує, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання своїх зобов`язань, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Між сторонами у справі було укладено договір від 04.01.2022 № КУ5 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач постачальник зобов`язався поставити товар відповідачу покупцю, а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1 договору).

Згідно п. 4.1 договору умови оплати 100% вартості кожної поставки товару протягом 30 календарних днів з дати поставки. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками відповідних накладних (п. 3.2 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2022, але в кожному випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 10.1 договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 553458,16 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними: від 06.01.2022 № КИ00000294 на суму 12179,88 грн., від 06.01.2022 № КИ00000317 на суму 11831,66 грн., від 11.01.2022 № КИ00000590 на суму 13759,20 грн., від 11.01.2022 № КИ00000591 на суму 7365,60 грн., від 14.01.2022 № КИ00001337 на суму 16948,42 грн., від 14.01.2022 № КИ00001340 на суму 960 грн., від 17.02.2022 № КИ00001626 на суму 9996 грн., від 17.01.2022 № КИ00001630 на суму 30802,80 грн., від 18.01.2022 № КИ00001870 на суму 107730 грн., від 18.01.2022 № КИ00001871 на суму 11970 грн., від 18.01.2022 № КИ00002051 на суму 2472 грн., від 20.01.2022 № КИ00002578 на суму 37736,40 грн., від 20.01.2022 № КИ00002579 на суму 65856 грн., від 26.01.2022 № КИ00003523 на суму 15663,54 грн., від 28.01.2022 № КИ00004130 на суму 1573,20 грн., від 01.02.2022 № КИ00004678 на суму 7516,94 грн., від 01.02.2022 № КИ00004679 на суму 3065,50 грн., від 04.02.2022 № КИ00005410 на суму 10440 грн., від 04.02.2022 № КИ00005411 на суму 4415,98 грн., від 04.02.2022 № КИ00005412 на суму 2373,98 грн., від 04.02.2022 № КИ00005413 на суму 3910,21 грн., від 08.02.2022 № КИ00005956 на суму 42228 грн., від 08.02.2022 № КИ00005964 на суму 71604 грн., від 18.02.2022 № КИ00007981 на суму 23906,85 грн., від 18.02.2022 № КИ00007982 на суму 37152 грн., які підписані в двосторонньому порядку повноваженими представниками сторін, підписи яких скріплені печатками товариств, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо здійснення розрахунку за поставлений товар в повному обсязі не виконав, здійснив часткові оплати поставленого товару згідно перелічених вище видаткових накладних в загальному розмірі 356 700,26 грн., в зв`язку з чим за ним на час звернення позивача з даним позовом рахувався борг в розмірі 196 757,90 грн. різниця між перерахованими грошовими коштами та загальною вартістю поставленого товару.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно до ч. 4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приписами ч. 3 ст. 277 ГПК України встановлено виключний перелік підстав норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Так, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення в частині закриття провадження та стягнення суми основної заборгованості.

Стосовно позовних вимог, які є предметом перегляду в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, позивач на підставі п. 7.2 договору просить суд стягнути з відповідача за порушення строків оплати товару, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, яка за його розрахунком з прострочених сум за загальний період прострочення з 02.03.2022 по 05.07.2022 складає 17 880,97 грн.

Також, позивач на підставі п. 7.3 договору просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 10% від суми заборгованості, розмір якого за розрахунком позивача складає 19 675,79 грн.

Відповідно до п. 7.2 договору за порушення покупцем строків оплати товару, покупець зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Згідно п.7.3 договору у випадку, якщо покупець порушив строки оплати більш ніж на 2 банківських днів, він додатково виплачує постачальнику штраф у розмірі 10% від суми заборгованості, що виникла на момент оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Водночас, перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені та штрафу, колегія суддів зазначає, що він є арифметично вірним, відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що вимога в цій частині позову є доведеною та обґрунтованою.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0.-7.1 від 28.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану з 05 години 30 хвилини 24.02.2022, ТТП підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності по договору, виконання яких настало згідно з умовами договору і виконання яких стало неможливим в установлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 №671/97-ВР Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Відповідно до пунктів 8.1. - 8.5. Договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань по цьому Договору, якщо це невиконання є наслідком обставин форс-мажору, що виникли після укладення цього Договору, та які сторони не змогли передбачити. Під обставинами форс-мажору розуміють обставини непереборної сили: стихійні природні лиха, пожежі, катастрофи, аварії, війни, бойові дії, ембарго тощо, що безпосередньо перешкоджають одній із сторін виконати свої зобов`язання або призводять до псування (втрати) майна, безпосередньо пов`язаного з виконанням зобов`язань по даному Договору. Згідно з даним Договором обставинами форс-мажору вважаються також нормативні акти органів державної влади, що безпосередньо впливають на діяльність сторін стосовно предмета цього Договору.

Сторона, що опинилась в умовах форс-мажору, зобов`язана негайно сповістити про це іншу сторону відповідним листом та підтвердити ці обставини висновком Торгово-промислової палати України. У випадку порушення умов цього пункту Договору, інша сторона має право не визнавати наявність обставин форс-мажору.

Колегія суддів звертає увагу скаржника, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17, від 30.11.2021 у справі №913/785/17.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано доказів неможливості виконання зобов`язання за Договором внаслідок настання форс-мажорних обставин (введення воєнного стану), а також не надано доказів повідомлення позивача про неспроможність виконати зобов`язання по Договору, як передбачено в п.8.4., або неможливості вчинення цієї дії.

З огляду на зазначене та враховуючи, те що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення розрахунку за поставлений товар у строк визначений договором, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 17 880,97 грн. пені, 19 675,79 грн. штрафу є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2022 у справі № 910/5807/22, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво Друкмайстер» на рішення Господарського суду Київської області від 09.12.2022 у справі № 910/5807/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 09.12.2022 у справі № 910/5807/22 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Видавництво Друкмайстер».

4. Матеріали справи №910/5807/22 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім