ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 Справа № 914/1511/22

За позовною заявою: ОСОБА_1 , м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Латориця, м.Львів

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , м.Львів

про зобов`язання до вчинення дій

Суддя У.І.Ділай

Секретар Ю.І.Кохановська

За участю представників:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Від третя особа: не з`явився

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2022, справу №914/1511/22 розподілено судді У.І.Ділай.

Ухвалою від 19.07.2022 позов залишено без руху.

28.07.2022 від позивача на адресу суду надійшла заява про звільнення від сплати судового збору, до якої також долучено документи для усунення недоліків.

Ухвалою від 02.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.09.2022. Звільнено позивача від сплати судового збору.

02.09.2022 до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про вступ у справу в ролі третьої особи на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 20.09.2022 судове засідання призначено на 04.10.2022.

Ухвалою від 04.10.2022 залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , продовжено строк підготовчого провадження у справі та відкладено підготовче засідання на 25.10.2022.

Ухвалами від 25.10.2022, від 08.11.2022, від 24.11.2022, від 06.12.2022, від 26.12.2022, від 19.01.2023 розгляд справи відкладено, з підстав зазначених в ухвалах.

Ухвалою від 26.01.2023 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.02.2023.

Ухвалами від 14.02.2023, від 28.02.2022, від 13.03.2023, від 28.03.2023 розгляд справи відкладено, з підстав зазначених в ухвалах.

Представник позивача в судове засідання від 06.04.2023 не з`явився, однак направив клопотання, відповідно до якого просить розгляд справи проводити без участі представника на підставі наявних документів. Разом з тим, в клопотанні зазначено про підтримання позову в повному обсязі.

У судове засідання від 06.04.2023 відповідач повторно явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи в судове засідання від 06.04.2023 не з`явився.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

ОСОБА_1 з лютого 2004 року є учасником (засновником) Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця».

Як зазначає позивач протягом 2007-2009р.р. зі сторони Товариства не проведено жодних загальних зборів, щодо визначення основних напрямків діяльності, розподілу дивідендів, обрання повноважного керівника та інших посадових осіб Товариства, що зумовлює перебування Товариства у багаторічних судових процесах, з вини засновника ОСОБА_2 , який збори саботує та на такі не з`являється.

За твердженням ОСОБА_1 їй не відомо про діяльність ТзОВ «Латориця», оскільки повноважні особи про ведення такої діяльності не інформують.

23.10.2021 позивач надсилав заяву від 19.10.2021 до Товариства, відповідно до якої просив надати завірені підписом уповноваженої особи Товариства копії документів за період 2007-2009р.р, а саме: статуту ТОВ «Латориця» та всіх його редакцій; протоколів загальних зборів ТОВ «Латориця», що приймалися та які наявні; річної фінансової звітності, що подавалась до контролюючих органів; документів звітності, що подаються відповідним державним органам; документів, що підтверджують права на майно (нерухоме та рухоме) та їх технічні характеристики (в т.ч. довідки, акти, приписи, декларації, розродження, рішення, тощо); документів бухгалтерського обліку; договори, що укладалися та є укладеними (в т.ч. додатки, акти, докази оплати, виконання та розірвання таких тощо).

За повідомленням позивача від відповідача названі документи не надані.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не надав позивачу документів, які зазначені в заяві від 19.10.2021. Відтак, позивач подав позов до Господарського суду Львівської області про зобов`язання ТзОВ «Латориця» надати учаснику ОСОБА_1 шляхом надіслання на адресу: АДРЕСА_1 копії документів за 2007-2009р.р., а саме:

-статуту ТОВ «Латориця» та всіх його редакцій;

-протоколів загальних зборів ТОВ «Латориця», що приймалися та які наявні;

-річної фінансової звітності, що подавалась до контролюючих органів;

-документів звітності, що подаються відповідним державним органам;

-документів, що підтверджують права на майно (нерухоме та рухоме) та їх технічні характеристики (в т.ч. довідки, акти, приписи, декларації, розродження, рішення, тощо);

-документів бухгалтерського обліку;

-договори, що укладалися та є укладеними (в т.ч. додатки, акти, докази оплати, виконання та розірвання таких тощо);

Відповідач відзиву не подав та проти позову не заперечив.

Третя особа вважає позовні вимоги безпідставними, з огляду на таке.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань актуальний стан відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю «Латориця» () - скасовано, відповідно будь-які відомості про ТзОВ «Латориця» () відсутні, в т.ч. відсутні відомості про учасників ТзОВ «Латориця», його виконавчий орган тощо. У позовній заяві позивачем жодним чином не аргументовано, який саме виконавчий орган відповідача зобов`язаний надати відповідь на вимогу позивача з огляду на скасування у ЄДР усіх відомостей про ТзОВ «Латориця».

Також третя особа зазначає, що у позовній заяві ОСОБА_1 не покликається на «відмову» відповідача у наданні документів, такої «відмови» до матеріалів справи не долучено. ОСОБА_1 лише зазначає про те, що: «відповідно до вимог закону такі документи та відповідну інформацію не надано ОСОБА_1 як учаснику Товариства, що змушує звернутися до суду за захистом порушеного права». При цьому позивач не зазначає про будь-які дії, які були нею вчинені, та спрямовані на отримання запитуваних документів, адже у заяві від 22.10.2021 позивач просить лише «надати документи», не зазначаючи при цьому спосіб їх надання (наручно/надіслання поштою/тощо).

За твердженням третьої особи позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту відмови їй у наданні документів з боку відповідача.

Крім того, третя особа звернула увагу, що позивачем не надано доказів отримання відповідачем вимоги учасника про надання документів.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Згідно із Статутом ТзОВ «Латориця», затвердженого Зборами учасників товариства на підставі протоколу №5 від 26.02.2004, та зареєстрованого 15.03.2004 за №10498 (п. 3.1, п. 11.5) учасниками товариства є: ОСОБА_1 з часткою у статутному фонді - 50%; ОСОБА_2 з часткою у статутному фонді - 50%.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця».

Рішенням Господарського суду Львівської області від 09.06.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Відповідно до зазначеного рішення суду, зокрема, визначено, що розмір частки ОСОБА_1 у статутному капіталі ТзОВ «Латориця» становить 50% в сумі 11243,375грн та розмір статутного капіталу ТзОВ «Латориця» становить 22486,75 грн.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 рішення Господарського суду Львівської області від 09.06.2022 та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 23.06.2022 у справі № 914/2405/21 залишено без змін.

Відповідно до частини 1 статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники товариства мають, зокрема, право отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.

Частиною 1 статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" визначено, що товариство зобов`язано зберігати такі документи: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4) документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9) документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13) документи бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 4 статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті.

Згідно частини 5 статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою.

Одержання учасником господарського товариства інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, є необхідним для реалізації таким учасником своїх корпоративних прав, зокрема, правомочностей на участь в управлінні господарською організацію.

Відтак внаслідок невиконання господарським товариством свого обов`язку з надання учаснику господарського товариства на його вимогу інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, можуть бути визнані порушеними, як право учасника товариства на інформацію, так і його корпоративні права.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 21.01.2020 у справі №906/157/19, та від 24.12.2020 у справі № 911/73/20.

На підставі статті 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" 23.10.2021 О.М.Пеприк за допомогою засобів поштового зв`язку направила відповідачу заяву від 19.10.2021 про надання копій документів згідно із переліком. Факт направлення вказаної вимоги на адресу ТзОВ «Латориця» підтверджено копією фіскального чеку від 23.10.2021 та накладною 051 від 23.10.2021.

Щодо заперечень третьої особи, суд зауважує таке.

Покликання про невизначення позивачем виконавчого органу відповідача, який зобов`язаний надати відповідь на вимогу позивача є хибним. Так, положеннями ч. 4 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" визначено, що саме Товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті.

Разом з тим, Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" для учасника товариства не передбачено обов`язку визначати виконавчий орган, який зобов`язаний надати відповідь на таку вимогу.

Стосовно вимоги позивача від 19.10.2021 про надання документів, в якій не зазначено способу їх надання (наручно/надіслання поштою/тощо) суд зазначає таке.

Згідно з положеннями ст. 200 ЦК України та ст. 1 Закону України "Про інформацію" інформацією є відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях (у вигляді документів) або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України "Про інформацію" ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Спонукання в судовому порядку відповідача до виконання його обов`язку шляхом вчинення дій - надання відповідної інформації у відповідності до ст. 116 ЦК України та ст. 24 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" є належним способом захисту права учасника господарського товариства на отримання інформації про діяльність товариства, та, зокрема, про вартість належної колишньому учаснику частки, її обґрунтованого розрахунку та необхідних для його здійснення документів.

Положення чинного законодавства не регламентують процедуру, а також форму отримання учасником Товариства інформації щодо діяльності Товариства. Відсутність визначеного способу надання інформації не може бути достатньою підставою для відмови Товариства надати його учаснику інформацію про свою діяльність у спосіб, в який просить учасник, адже така відмова є за своєю суттю безпідставним обмеженням права особи у виборі форми одержання інформації всупереч вимогам статті 34 Конституції України, статті 7 Закону України "Про інформацію".

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 y справі № 904/3679/17.

Право учасника товариства на отримання інформації є безумовним.

Одержання учасником господарського товариства інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, є необхідним для реалізації таким учасником своїх корпоративних прав, зокрема, правомочностей на участь в управлінні господарською організацію.

Таким чином, внаслідок невиконання господарським товариством свого обов`язку з надання учаснику господарського товариства на його вимогу інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, можуть бути визнані порушеними як право учасника товариства на інформацію, так і його корпоративні права.

Такий правовий висновок Верховного Суду викладено в постанові від 21.01.2020 у справі №906/157/19.

У постанові від 25.11.2020 у справі №910/8802/19 Верховний Суд зауважив на тому, що способом захисту права учасника господарського товариства на отримання інформації про діяльність товариства є спонукання в судовому порядку до виконання товариством дій надання певної інформації.

При розгляді судового спору суди мають дослідити питання наявності/відсутності порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів позивача. Для задоволення позову про зобов`язання товариства надати учаснику документи, які товариство зобов`язане йому надати, суд має встановити наявність відмови товариства у наданні документів та врахувати здійснення або не здійснення самим учасником товариства конкретних дій для отримання запитуваних документів, про що правильно зазначає скаржник у касаційній скарзі.

Третя особа покликається на відсутність відмови ТзОВ «Латориця» у наданні документів

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні та відповідачем до суду не подано жодного доказу на підтвердження виконання ТзОВ «Латориця» вимоги позивача від 19.10.2021 в розумні строки шляхом надання останньому запитуваних ним інформації та документів.

За таких обставин, враховуючи, що надання запитуваних позивачем документів є обов`язком товариства у відповідності до приписів ст.116 Цивільного кодексу України, ст.5 та ст.43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», статуту цього товариства та ст.5 Закону України «Про інформацію» і, відповідно, ненадання відповідачем запитуваної учасником товариства інформації (ненадання копій відповідних документів) порушує права та законні інтереси учасника товариства, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог і наявність підстав для захисту права позивача на отримання інформації про діяльність товариства.

В будь-якому випадку відповідач мав можливість виконати вимогу позивача про надання документів також протягом розгляду спору, чого ним не було зроблено.

Покликання третьої особи про не подання позивачем доказів отримання відповідачем вимоги учасника про надання документів суд зазначає, що законодавством України не передбачено для учасника обов`язку відстежувати такі поштові відправлення. При цьому, в матеріалах справи відсутні заперечення ТзОВ «Латориця» про неотримання такого повідомлення. Товариство не надало доказів звернення до відділення поштового зв`язку із запитом про надходження/ненадходження на його адресу будь-якої кореспонденції від ОСОБА_1 у період 2021 року, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 74 ГПК України.

Учасник (акціонер) товариства може вимагати надання інформації про діяльність товариства з дати, коли він набув статусу учасника (акціонера). Водночас закон не встановлює обмежень щодо періоду часу, за який учасник товариства має право отримувати інформацію (п. 2.33 постанова Пленуму ВГС України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин").

Щодо документів, які позивач просить надати суд звертає увагу, що серед переліку є, зокрема, договори, що укладалися та є укладеними (в т.ч. додатки, акти, докази оплати, виконання та розірвання таких тощо). При цьому, слід зазначити, що вказані документи відсутні у переліку ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", які товариство зобов`язано зберігати.

Відповідно до п.11 ч.1 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", товариство зобов`язано зберігати інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства.

При цьому згідно ч.3 ст.43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", документи, передбачені частиною першою цієї статті, підлягають зберіганню протягом усього строку діяльності товариства, крім документів бухгалтерського обліку, строки зберігання яких визначаються відповідно до законодавства.

Отже, системний аналіз цих норм вказує на те, що інші документи підлягають наданню учаснику лише якщо є законодавчо визначена вимога про зберіганню таких документів протягом усього строку діяльності товариства.

З урахуванням ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" суду не надано доказів того, що укладені договори в період 2007-2009р.р. (в т.ч. додатки, акти, докази оплати, виконання та розірвання таких тощо) мають строк зберігання "протягом всього строку існування товариства".

Строки зберігання різних видів договорів наведено у витязі з Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5.

Договори переважно мають тимчасові строки зберігання - від 3 до 10 років включно, з типовою приміткою "Після закінчення строку дії договору", яка означає, що обчислення строку зберігання має починатися не від дати укладення від повідного договору, а від дати припинення його дії.

За деяких умов або певних обставин тимчасовий строк зберігання договору може бути збільшений. Наприклад, строк зберігання договорів про загальнообов`язкове державне соціальне страхування працівників від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання становить 5 років після закінчення строку дії цих договорів. Утім, у разі настання страхового випадку строк зберігання такого договору збільшується до 75 років.

Деякі з договорів зберігаються постійно, якщо створені в діяльності організацій, що є фондоутворювачами Національного архівного фонду (далі - НАФ), або - до ліквідації організації, якщо сторонами їх укладення є організації, у діяльності яких документи НАФ не створюються. До таких договорів, зокрема, належать: договори на право власності на землю, споруди, майно; про залучення, отримання й погашення іноземних кредитів, гарантованих державою; про дострокове кредитування та інвестиційну діяльність; на створення (передавання) науково-технічної продукції; про передання прав на об`єкти права інтелектуальної власності; колективні договори тощо.

Таким чином, позивачем не доведено, що зазначені у позовних вимогах договори відносяться до документів, які має зберігати відповідач протягом всього строку існування товариства, в розуміння ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю". Разом з тим, суд зазначає, що статтею 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визначено вичерпний перелік документів, які товариство зобов`язано надати на вимогу учасника, а подання інформації «взагалі» не передбачено цієї нормою права, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у частині надання договорів, що укладалися та є укладеними (в т.ч. додатки, акти, докази оплати, виконання та розірвання таких тощо). При цьому, суд зазначає, що у документах бухгалтерського обліку відображаються господарські операції щодо прийнятих до виконання договорів, укладених товариством в межах його діяльності.

Судовий збір в повному розмірі покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини, та підлягає до стягнення в доход державного бюджету.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 73, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити частково.

2.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Латориця протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надати ОСОБА_1 направити засобами поштового зв`язку (на адресу: 79039, м. Львів, вул. Шевченка, 140/32) належним чином засвідчені копії документів за 2007 рік Товариства з обмеженою відповідальністю Латориця:

-статуту ТОВ «Латориця» та зміни до статуту;

-протоколів загальних зборів ТОВ «Латориця», що приймалися та які наявні;

-річної фінансової звітності;

-документів звітності, що подаються відповідним державним органам;

-документів, що підтверджують права товариства на майно;

-документів бухгалтерського обліку.

3.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Латориця протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надати ОСОБА_1 направити засобами поштового зв`язку (на адресу: 79039, м. Львів, вул. Шевченка, 140/32) належним чином засвідчені копії документів за 2008 рік Товариства з обмеженою відповідальністю Латориця:

-статуту ТОВ «Латориця» та зміни до статуту;

-протоколів загальних зборів ТОВ «Латориця», що приймалися та які наявні;

-річної фінансової звітності;

-документів звітності, що подаються відповідним державним органам;

-документів, що підтверджують права товариства на майно;

-документів бухгалтерського обліку.

4.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Латориця протягом 10 днів з дати набрання рішенням законної сили надати ОСОБА_1 направити засобами поштового зв`язку (на адресу: 79039, м. Львів, вул. Шевченка, 140/32) належним чином засвідчені копії документів за 2009 рік Товариства з обмеженою відповідальністю Латориця:

-статуту ТОВ «Латориця» та зміни до статуту;

-протоколів загальних зборів ТОВ «Латориця», що приймалися та які наявні;

-річної фінансової звітності;

-документів звітності, що подаються відповідним державним органам;

-документів, що підтверджують права товариства на майно;

-документів бухгалтерського обліку.

5.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Латориця (79040, м.Львів, вул. Тюльпанова, 2, ідентифікаційний код 19140732) в доход державного бюджету 7443,00грн судового збору.

6.У задоволенні решти вимог відмовити.

7.Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 17.04.2023.

Суддя Ділай У.І.