ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2023 р. м. Київ Справа № 911/190/23

Господарський суд Київської області у складі судді Гребенюк Т.Д.,

за участі секретаря судового засідання Кірсенко А.І.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства «Ресурс Буд» (вулиця Пирогівський шлях, будинок 34, місто Київ, 03083, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Прогрес Буд» (вулиця Запорізька, будинок 14, місто Бориспіль, Бориспільський район, Київська область, 08301, )

про стягнення заборгованості

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Прогрес Буд» (вулиця Запорізька, будинок 14, місто Бориспіль, Бориспільський район, Київська область, 08301, )

до Приватного підприємства «Ресурс Буд» (вулиця Пирогівський шлях, будинок 34, місто Київ, 03083, )

про визнання недійсним правочину та стягнення попередньої оплати

за участі представників сторін:

позивача (за первісним позовом): Гончар Л.В.;

відповідача (за первісним позовом): Булгакової Л.А.;

ВСТАНОВИВ:

І СУТЬ СПОРУ

Приватне підприємство «Ресурс Буд» (далі - ПП «Ресурс Буд») звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Прогрес Буд» (далі ТОВ «БК Прогрес Буд») про стягнення несплаченої частини вартості поставленого товару у сумі 42886,20 грн. (загальна вартість поставленого товару за твердженням позивача склала 102886,20грн., 60000,00грн. за твердженням позивача було перераховано відповідачем як передплата за вказану поставку: 42886,20 грн. = 102886,20грн., 60000,00грн.). За твердженням ПП «Ресурс Буд» поставка здійснювалася на підставі договору поставки №РБЦ-210129 від 31.05.2021 року та укладеної до нього додаткової угоди від 27.12.2021 року, якою було продовжено дію договору до 31.12.2022 року.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язання з оплати ПП «Ресурс Буд» також просить стягнути з ТОВ «БК «Прогрес Буд» пеню у сумі 10680,43 грн., штраф у сумі 2144,31 грн., інфляційні збитки у сумі 4791,34 грн., 3% річних у сумі 810,73 грн.

ТОВ «БК «Прогрес Буд» проти позову заперечує, стверджує, що ПП «Ресурс Буд» не було здійснено поставку товару. 60000,00грн. дійсно були перераховані ТОВ «БК «Прогрес Буд» на рахунок ПП «Ресурс Буд», але як передплата за майбутню поставку товару на підставі рахунку-фактури №РБК-001630 від 24.05.2022 року, а не як оплата поставленого товару.

Враховуючи, що товар, за твердженням ТОВ «БК «Прогрес Буд», ПП «Ресурс Буд» поставлено не було, ТОВ «Ресурс Буд» звернулось із зустрічним позовом про стягнення суми попередньої оплати, 3% річних та інфляційних нарахувань на суму попередньої оплати. Також, посилаючись, що додаткова угода (поставкою в межах якої ПП «Ресурс Буд» обґрунтовує свої вимоги про стягнення несплаченої частини вартості поставленого товару), ТОВ «БК «Прогрес Буд» не укладалася, просить визнати її недійсною.

ІІ ДОВОДИ СТОРІН

ПП «Ресурс Буд» наполягає, що 27.12.2021 р. між представником ПП «Ресурс Буд» Дудніченком Віталієм Анатолійовичем, який діяв на підставі довіреності №04 від 25.01.2021 р. та директором ТОВ «БК «Прогрес Буд» Алякіним Олексієм Олександровичем, який діяв на підставі Статуту було підписано Додаткову угоду до Договору поставки № РБЦ-210129 від 31.05.2021 р. Прізвище директора Покупця в Додаткові угоді було вказано, як «Алякін», оскільки станом на день виготовлення Додаткової угоди, 27.12.2021 р., згідно інформації з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань саме Алякін Олексій Олександрович був вказаний, як директор товариства.

Зазначає, що покупець частково оплатив поставлену продукцію згідно Рахунку-фактури №РБК-001630 від 24.05.2022 р. в розмірі 60 000,00 грн. Після часткової оплати рахунку покупцем, постачальником було зареєстровано податкову накладну №257 від 24.05.2022 року та після поставки продукції було зареєстровано податкову накладну №340 від 27.05.2022 року, всього на суму коштів, що підлягає сплаті з урахуванням ПДВ 102 886,20 грн. з яких: 96 184,80 грн. - продукція, 6 701,40 грн. - послуга з поставки продукції.

ПП "Ресурс Буд"вказує, що відповідно до товарно-транспортної накладної №РБК-007602 від 27.05.2022 року, продукція була доставлена Покупцю автомобілем DAF FT CF 85 сідловий тягач -Е д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Запорізька, 14.

На підтвердження факту поставки продукції ПП ""Ресурс Буд" надає також інформацію з Gps Трекер, яким обладнано автомобіль д.н.з. НОМЕР_1 .

У своїх поясненнях представник ПП "Ресурс Буд" Гончар Л.В. повідомила, що всі видаткові накладні та акти здачі-приймання робіт за період дії договору №РБЦ-210129 від 31.05.2021 підписувалися за допомогою факсиміле. Додаткова угода від 27.12.2021, видаткова накладна №РБК-00630 від 27.05.2022, Акт №РБК-001630 від 27.05.2022, довіреність №5 від 24.05.2022, Акт звірки станом на 01.10.2022 також були підписані зі сторони ТОВ «БК «Прогрес Буд» за допомогою факсиміле.

Заперечуючи факт підписання директором ТОВ «БК «Прогрес Буд» додаткової угоди від 27.12.2021 до Договору поставки №РБЦ-210129 від 31.05.2021, якою продовжувалась дія договору поставки до 31.12.2022 року, ТОВ «БК «Прогрес Буд» вказує, що у вказаній додатковій угоді директором ТОВ «БК «Прогрес Буд» вказано особу: ОСОБА_1 , проте це не відповідає дійсності, оскільки відповідно до Наказу №4-К ТОВ «БК «Прогрес Буд» від 18.11.2021 року директор підприємства змінив своє прізвище після реєстрації шлюбу з 18.11.2021 року на Левковський Олексій Олександрович.

ТОВ "БК "Прогрес Буд" наполягає, що строк дії договору поставки № РБЦ-210129 від 31.05.2023 закінчився 31.12.2021р. і додаткова угода від 27.12.2021р. до нього товариством не укладалася, у зв`язку з чим, посилаючись на ст. 203, 207, 215 ЦК України, просить визнати додаткову угоду від 27.12.2021 до Договору поставки №РБЦ-210129 від 31.05.2021 недійсною.

Також, ТОВ «БК «Прогрес Буд» зазначає, що не підписував наступні первинні документи: довіреність від 24.05.2022, видаткову накладну №РБК-001630 від 27.05.2022, товарно-транспортну накладну №РБК-007602 від 27.05.2022, Акт здачі-прийняття робіт №РБК-007602 від 27.05.2022, Акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 по 30.09.2022.

ТОВ «БК «Прогрес Буд» стверджує, що сторони 24.05.2022 уклали договір поставки у спрощений спосіб та товариством здійснено передоплату згідно рахунку-фактури №РБК-001630 від 24.05.2022 року, виставленого ПП «Ресурс Буд», у сумі 60000,00 грн. У зв`язку з невиконанням зобов`язання з поставки, 02.02.2023 року ПП «Ресурс Буд», направляв претензію щодо повернення суми передплати за непоставлений товар у розмірі 60000,00 грн. Проте сума передплати повернута не була, що, згідно позиції ТОВ "БК "Прогрес Буд", є підставою відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України для стягнення суми попередньої оплати у розмірі 60000,00 грн. та 6703 грн. 20 коп. інфляційних втрат, 1255 грн. 60 коп. 3% річних.

ІІІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ, ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ

Ухвалою Суду від 24.01.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/190/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «БК «Прогрес Буд» надійшов відзив на позовну заяву (вх.№2754/23 від 13.02.2023). Також, відповідачем (за первісним позовом) до відзиву було додано клопотання про витребування оригіналів документів. Клопотання про витребування оригіналів документів було задоволено протокольною ухвалою від 03.03.2023 та здійснено дослідження оригіналів документів у судовому засіданні.

Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Прогрес Буд» подано зустрічну позовну заяву (вх.№2756/23 від 13.02.2023), якою позивач ( за зустрічним позовом) просить: визнати недійсною додаткову угоду від 27.12.2021 до Договору поставки від 31.05.2021; стягнути з ПП «Ресурс Буд» на користь ТОВ «БК «Прогрес Буд» заборгованість у сумі 67 958, 80 грн., з яких 60 000 грн. 00 коп. попередньої оплати, яка виникла на підставі рахунку фактури №РБК-001630 від 24.05.2022 року, а також нараховані 6 703 грн. 20 коп. інфляційних втрат, 1 255 грн. 60 коп. 3% річних. До зустрічного позову позивачем додано клопотання про призначення експертизи. У судовому засіданні 30.03.2023 ТОВ «БК «Прогрес Буд» відкликав клопотання про проведення експертизи, враховуючи, що факт підписання вищезазначених документів за допомогою факсиміле визнається ПП «Ресурс Буд». Ухвалою Суду від 24.02.2023 року зустрічну позовну заяву прийнято для спільного розгляду з первісним позовом у справі №911/190/23 та ухвалено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Від представника Приватного підприємства «Ресурс Буд» надійшла заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції (вх.№589/23), яка була задоволена ухвалою Суду від 28.02.2023. Означене клопотання задоволено ухвалою Суду від 28.02.2023.

03.03.2023 року до Суду від Приватного підприємства «Ресурс Буд» надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи (вх.№4148/23).

Від ПП «Ресурс Буд» надійшов відзив на зустрічний позов (вх.№4149/23 від 03.03.2023).

У судовому засіданні 03.03.2023 оголошено перерву до 15.03.2023 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «БК «Прогрес Буд» надано до Суду відповідь на відзив (вх.№5031/23 від 15.03.2023).

Представником Приватного підприємства «Ресурс Буд» подано клопотання про витребування доказів (вх№5039/22 від 15.03.2023). Також, від представника надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (вх.№5038/23 від 15.03.2023).

У судовому засіданні 15.03.2023 оголошено перерву у справі №911/190/23 до 30.03.2023 о 10:20 год.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.03.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Приватного підприємства «Ресурс Буд» про витребування доказів (вх№5039/22 від 15.03.2023).

Представником ПП «Ресурс Буд» надано письмові пояснення (вх.№6091/23 від 30.03.2023), відповідно до яких у відзиві на зустрічний позов, підприємством повідомлено, що всі видаткові накладні та акти здачі-приймання робіт за період дії договору №РБЦ-210129 від 31.05.2021 підписувалися за допомогою факсиміле.

Крім того, представник повідомив, що додаткова угода від 27.12.2021, видаткова накладна №РБК-00630 від 27.05.2022, Акт №РБК-001630 від 27.05.2022, довіреність №5 від 24.05.2022, Акт звірки станом на 01.10.2022 також були підписані зі сторони ТОВ «БК «Прогрес Буд» за допомогою факсиміле.

У судовому засіданні 30.03.2023 оголошено перерву у справі №911/190/23 до 06.04.2023.

У судовому засіданні 06.04.2023 представник позивача (за первісним позовом) просив задовольнити первісний позов у повному обсязі, відмовивши у задоволенні зустрічного позову.

Представник відповідача (за первісним позовом) наполягав на задоволенні зустрічного позову, просив відмовити у задоволенні первісного позову.

ІV ОБСТАВИНИ СПРАВИ

31.05.2021 року між ПП "Ресурс Буд" та ТОВ "БК "Прогрес Буд" було укладено договір поставки № РБЦ-210129 (а.с. 8-9), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця продукцію, а покупець прийняти та своєчасно оплатити продукцію та послуги з поставки продукції.

Відповідно до п. 1.3. договору ціна, кількість, асортимент продукції та ціна послуг з поставки продукції вказується в рахунках-фактурах, що виписуються постачальником до відвантаження продукції.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що оплата продукції та послуг здійснюється покупцем на умовах 100% попередньої оплати або на умовах відстрочення платежу.

Згідно з п. 3.2. договору у разі продажу та поставки продукції на умовах відстрочення платежу, оплата продукції та послуг здійснюється покупцем протягом З (трьох) банківських днів з моменту складання видаткової накладної та акту здачі- приймання робіт (надання послуг) постачальником.

Відповідно до п. 4.1. договору поставка продукції здійснюється на підставі замовлення наданого покупцем, в якому повинно бути вказано: асортимент та кількість продукції, детальна інформація щодо місця та специфіки розвантаження з вказівкою часу роботи відповідного об`єкту (складу) в разі доставки продукції постачальником.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що по факту відвантаження продукції постачальник складає видаткову накладну та надає її на підпис покупцю. Покупець зобов`язаний підписати видаткову накладну протягом 3 (трьох) робочих днів з дати надання (надіслання) постачальником.

Згідно з п. 8.1. договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє по 31.12.2021 року, а в частині виконання зобов`язань до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним.

За твердженням ПП «Ресурс Буд», 27.12.2021 року між ПП "Ресурс Буд" та ТОВ "БК "Прогрес Буд" було укладено додаткову угоду до договору поставки № РБЦ-210129 від 31.05.2021 року (а.с. 10), якою продовжено дію договору до 31.12.2022 року.

ПП "Ресурс Буд" було висталено рахунок-фактуру №РБК-001630 від 24.05.2022 на суму 102866,20 грн.

ПП "Ресурс Буд" як продавцем було зареєстровано податкові накладні №257 на суму 60000,00 грн. та №340 на суму 42886,20 грн. (а.с. 132-135).

ТОВ «БК «Ресурс Буд» здійснило згідно платіжного доручення №2919 від 24.05.2022 перерахування 60000,00 грн. на рахунок ПП "Ресурс Буд" з призначенням платежу: «Рах 001630 від 24.05.2022 в сумме 50000,00 грн., НДС -20% 10000,00 грн.» (а.с.44, т.1).

ПП «Ресурс Буд» надіслало відповідачеві (за первісним позовом) вимогу про сплату заборгованості у сумі 42886,20 грн., що підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною №295 від 05.01.2023 та фіскальним чеком. (а.с. 18-20).

02.02.2023 ТОВ «БК «Ресурс Буд» направив претензію щодо повернення суми передплати за непоставлений товар у розмірі 60000,00 грн., що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 02.02.2023, накладною №340 від 02.02.2023 (арк.с.86-88).

V ОЦІНКА СУДУ

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач за первісним позовом посилався на факт поставки товару, на підтвердження чого надав наступні докази: договір поставки №РБЦ-210129 від 31.05.2021, додаткову угоду від 27.12.2021 до договору поставки №РБЦ-210129 від 31.05.2021, рахунок-фактуру №РБК-001630 від 24.05.2022 на суму 102866,20 грн., видаткову накладну №РБК-001630 від 27.05.2022 на суму 96184,80 грн., Акт №РБК-001630 здачі-приймання (надання послуг) від 27.05.2022, товарно-транспортну накладну №РБК-007602 від 27.05.2022, платіжне доручення №2919 від 24.05.2022 на суму 60000,00 грн., довіреність №5 від 24.05.2022 та акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 по 30.09.2022 станом на 01.10.2022.

ТОВ «БК «Прогрес Буд» заперечуючи факт поставки, зазначає, що додаткова угода від 27.12.2021 до договору поставки №РБЦ-210129 від 31.05.2021 товариством не укладалася, видаткова накладна №РБК-001630 від 27.05.2022 на суму 96184,80 грн., Акт №РБК-001630 здачі-приймання (надання послуг) від 27.05.2022, довіреність №5 від 24.05.2022 та акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 по 30.09.2022 станом на 01.10.2022 зі сторони товариства не підписувалася.

ПП "Ресурс Буд" були надані письмові пояснення (вх.№6091/23 від 30.03.2023), в яких повідомлено, що всі видаткові накладні та акти здачі-приймання робіт за період дії договору №РБЦ-210129 від 31.05.2021 підписувалися за допомогою факсиміле. Крім того, представник повідомив, що додаткова угода від 27.12.2021, видаткова накладна №РБК-00630 від 27.05.2022, Акт №РБК-001630 від 27.05.2022, довіреність №5 від 24.05.2022, Акт звірки станом на 01.10.2022 також були підписані зі сторони ТОВ «БК «Прогрес Буд» за допомогою факсиміле (арк.с.212). Не визнаючи факт підписання вказаних документів зі сторони ТОВ "БК "Прогрес Буд" ні власноруч, ні за допомогою факсиміле, представник ТОВ "БК "Прогрес Буд" Булгакова Л.А. та директор Левковський О.О. не заперечували факту нанесення на цих документах факсимільного відтворення підпису. Клопотання про призначення експертизи представник ТОВ "БК "Прогрес Буд" просив залишити без розгляду, посилаючись на визнання ПП "Ресурс Буд" факту нанесення факсимільного відтворення підпису на додатковій угоді від 27.12.2021, видатковій накладній №РБК-00630 від 27.05.2022, Акті №РБК-001630 від 27.05.2022, довіреності №5 від 24.05.2022, Акті звірки станом на 01.10.2022

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Отже, обставини підписання додаткової угоди від 27.12.2021 до договору поставки №РБЦ-210129 від 31.05.2021, видаткової накладної №РБК-001630 від 27.05.2022 на суму 96184,80 грн., Акту №РБК-001630 здачі-приймання (надання послуг) від 27.05.2022, довіреності №5 від 24.05.2022 та акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 по 30.09.2022 станом на 01.10.2022 з використанням факсимільного відтворення підпису директора ТОВ «БК «Прогрес Буд» не підлягають доказуванню.

Частиною третьою статті 207 ЦК України передбачено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Отже, для застосування факсимільного підпису для оформлення правочинів, вчинення інших господарських операцій, необхідна письмова згода сторін, яка може виражатись, зокрема, в укладеній між сторонами письмовій угоді, в якій погоджується використання факсиміле і зразки справжнього та факсимільного підписів посадових осіб або представників сторін договору чи іншого документу. Саме таким способом закріплюється юридична сила факсиміле як особистого підпису і засвідчені ним документи вважатимуться укладеними відповідно до вимог законодавства. Аналогіна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.04.2018 по справі№ 910/4050/17.

І позивач, і відповідач визнають, що при підписанні договору поставки №РБЦ-210129 від 31.05.2021, можливість використання факсиміле при підписанні документів не була узгоджена сторонами.

Посилання позивача на те, що використання факсимільного відтворення підпису було звичайною діловою практикою, звичаєм ділового обороту у господарських правовідносинах між сторонами не може розглядатись як письмова згода сторін, як того вимагає ст. 207 ЦК України, та не впливає на вирішення питання щодо правомірності його використання у випадках, коли інша сторона заперечує юридичну силу підписаного таким чином документу.

Таким чином, Суд оцінює надані позивачем докази: додаткова угода від 27.12.2021 до договору поставки №РБЦ-210129 від 31.05.2021, видаткова накладна №РБК-001630 від 27.05.2022 на суму 96184,80 грн., Акт №РБК-001630 здачі-приймання (надання послуг) від 27.05.2022, довіреність №5 від 24.05.2022 та акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 по 30.09.2022 станом на 01.10.2022, - як недопустимі докази на підтвердження факту поставки товару.

Щодо інших доказів на підтвердження факту поставки товару, Суд зазначає наступне.

Крім доказів, оцінку яким Судом надано вище, ПП «Прогрес Буд» на підтвердженя факту поставки надано: рахунок-фактуру №РБК-001630 від 24.05.2022, товарно-транспортну накладну №РБК-007602 від 27.05.2022 та податкові накладні №257 від 24.05.2022 року, №340 від 27.05.2022.

Суд зазначає, що рахунок-фактура (рахунок на оплату) може бути складений у паперовій або в електронній формі та повинен мати реквізити, які дають можливість ідентифікувати господарську операцію та її учасників, зокрема: назву підприємства, від імені якого складено рахунок-фактуру; назву контрагента; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь в оформленні рахунку-фактури (Лист Міністерства фінансів України від 16.02.2017 № 31-11410-06-5/4339).

Однак, у розумінні ст. 1 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в численних постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 910/32579/15, від 29.08.2019 у справі № 905/2245/17, від 26.02.2020 у справі № 915/400/18 та інших.

Щодо товарно-транспортної накладної №РБК-007602 від 27.05.2022, Суд зазначає, що вона не відповідає вимогам щодо оформлення товарно-транспортних накладних, визначених Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363.

Так, в товарно-транспортній накладній №РБК-007602 від 27.05.2022 не зазначено посади та прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції з отримання товару. За таких обставин надана товарно-транспортна накладна №РБК-007602 від 27.05.2022 не може підтвердити факт передачі товару ТОВ "БК "Прогрес Буд". Крім того, товарно-транспортна накладна №РБК-007602 від 27.05.2022 не засвідчена відтиском печатки ТОВ «БК «Прогрес Буд» (хоча надані пояснення учасників справи у судових засіданнях свідчать про використання ТОВ «БК «Прогрес Буд» печатки при здійсненні господарських операцій).

Щодо інформації із Gps трекера, Суд зазначає, що така інформація може підтвердити переміщення автомобіля, втім не може підтверджувати факт передачі товару. Більше того, відповідно до даних із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за адресою : 08301, Київська обл., Бориспільський р-н, місто Бориспіль, вулиця Запорізька, будинок 14, окрім ТОВ «БК «Прогрес Буд», перебувають ще дві юридичні особи - ТОВ «АС Партнерс» та ТОВ «Третя Хвиля», що у свою чергу навіть за умови доведеності факту переміщення вантажу не може підтвердити чи встановити вантажоодержувача товару.

Щодо податкових накладних, Суд зазначає, що реєстрація податкової накладної продавцем створює для покупця можливість скористатись податковим кредитом. Як факт реєстрації/не реєстрації податкової накладної, так і факт використання/невикористання податкового кредиту можуть свідчить про добросовісність чи недобросовісність у поведінці суб`єтів господарювання, дотримання чи недотримання вимог податкового законодавства, втім не можуть підтверджувати факт поставки товару. Як доказ податкова накладна може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може буди єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 29.01.2020 р., справа №916/922/19.

Таким чином, обставини реєстрації продавцем податкових накладних та використання/невикористання покупцем податкового кредиту не можуть свідчити про здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд наголошує, що відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд виснує, що надані ПП "Ресурс Буд" рахунок-фактура №РБК-001630 від 24.05.2022, товарно-транспортна накладна №РБК-007602 від 27.05.2022 та податкові накладні №257 від 24.05.2022 року, №340 від 27.05.2022 у своїй сукупності не можуть підтвердити факт поставки ТОВ "БК "Прогрес Буд" Портландцементу ПЦ І-500Р-Н (насип) у кількості 26,280т.

З огляду на наведене, Суд констатує, що ПП "Ресурс Буд" за допомогою належних, достатніх та достовірних доказів не доведено факт поставки ТОВ "БК "Прогрес Буд" Портландцементу ПЦ І-500Р-Н (насип) у кількості 26,280т.

Враховуючи таке, Суд відмовляє ПП "Ресурс Буд" в задоволенні позову повністю.

Разом з тим, Суд констатує, що сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов поставки, а саме ціни, кількості, строку, адреси поставки, що знайшло своє відображення у виставленому рахунку-фактурі №РБК-001630 від 24.05.2022 та проведеній оплаті вказаного рахунку-фактури згідно платіжного доручення №2919 від 24.05.2022. Наведене свідчить про укладання договору поставки у спрощений спосіб.

Враховуючи, що факт поставки Приватним підприємством «Прогрес Буд» не доведено, 60000,00 грн. сплачені ТОВ «БК «Прогрес Буд» відповідно до платіжного доручення №2919 від 24.05.2022 є фактично попередньою оплатою за товар.

Згідно з частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №910/5444/17, зроблено висновок щодо застосування ст. 693 ЦК України. Верховний Суд зазначив, що зі змісту частин першої та другої статті 693 ЦК України вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Суд зазначає, що умовою застосування ч. 2 ст. 693 ЦК України є неналежне виконання продавцем свого зобов?язання зі своєчасного передання товару покупцю. І тільки у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 26.10.2018 у справі №910/1775/18.

Враховуючи, що ТОВ "БК "Прогрес Буд" вимога про поставку товару не пред`являлася (про що було наголошено представником ТОВ "БК "Прогрес Буд" Булгаковою Л.А. у судовому засіданні), то строк виконання зобов`язання з поставки, який у цьому випадку має визначатися відповідно до положень ст.530 ЦК України, не настав. Неможливо стерджувати про порушення зобов`язання строк виконання якого не настав. За умов відсутності неналежного виконання зобов`язання зі своєчасного передання товару продавцем - ПП "Ресурс Буд" покупцю - ТОВ "БК "Прогрес Буд", у ТОВ "БК "Прогрес Буд" відсутнє право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати, відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України.

Таким чином, у задоволенні зустрічного позову в частині вимог про стягнення попередньої оплати та похідних вимог про стягнення нарахованих інфляційних нарахувань та 3% річних слід відмовити.

Щодо позовних вимог про визнання недійсною додаткової угоди від 27.12.2021 до Договору поставки №РБЦ-210129 від 31.05.2021, Суд зазначає таке.

За змістом ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч.4 ст.202 ЦК України).

У ст.203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно із ч.2 ст.207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.4 ст.263 Господарського процесуального кодексу при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС.

Так, у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів вказаного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Встановивши, що директор ТОВ «БК «Прогрес Буд» додаткової угоди від 27.12.2021 до Договору поставки №РБЦ-210129 від 31.05.2021 не підписував, відповідно, істотних умов цього договору не погоджував, Суд виснує про відсутність у директора ТОВ «БК «Прогрес Буд» волевиявлення на укладення цього правочину.

Якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Наведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц.

Відповідно до ст.204 ЦК правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує чч.2,3 ст.215 ЦК, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими.

Враховуючи, що додаткова угода від 27.12.2021 до Договору поставки №РБЦ-210129 від 31.05.2021 є такою, що укладалась, Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову ТОВ «БК «Прогрес Буд» про визнання додаткової угоди недійсною.

VІ СУДОВІ ВИТРАТИ

Враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, у зв`язку з відмовою у позові (в тому числі зустрічного), судовий збір покладається на позивача (зустрічного позивача).

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного підприємства «Ресурс Буд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Прогрес Буд» про стягнення заборгованості відмовити.

У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Прогрес Буд» до Приватного підприємства «Ресурс Буд» про визнання недійсним правочину та стягнення попередньої оплати відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.04.2023р.

Суддя Т.Д. Гребенюк