ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2023 Справа № 917/315/23

м. Полтава

за позовною заявою Державного публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Украгролізинг (, вул. Мечникова, 16-А, м. Київ, 01601, адреса для листування: вул. Мечникова, 16-А, м. Київ, 01021)

до Державного підприємства Дослідне господарство імені 9 січня Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України (, вул. Центральна, 3, с. Ялосовецьке, Хорольський район, Полтавська область, 37862)

про стягнення 97425, 02 грн

Суддя Пушко І.І.

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 247 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна заява Державного публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Украгролізинг про стягнення з Державного підприємства Дослідне господарство імені 9 січня Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України 97 425,02 грн заборгованості за договором фінансового лізингу № 16-21-20 ств-фл/48 від 09.02.2021, з якої 90 100,00 грн заборгованості за лізинговими платежами, 901,00 грн штрафу, 2 358,12 грн пені, 3 582,03 грн 25% річних, 483,87 грн втрат від інфляції.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем умов договору фінансового лізингу № 16-21-20 ств-фл/48 від 09.02.2021 в частині оплати лізингових платежів.

Ухвалою від 01.03.2023 (а.с. 48-49) суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - до 15 днів з дня отримання ухвали та для подання заперечень до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

Ухвала суду від 01.03.2023 направлялась сторонам на їх електронні адреси, вказані в позовній заяві (лист від 01.03.2023, а.с. 50), та відповідачу засобами поштового зв`язку за його юридичною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 47) та отримана представником 09.03.2023, про що свідчить відмітка на поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 51), відтак, останнім днем для подання відзиву на позов є 24.03.2023.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не надав.

В зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

09.02.2021 між Державним публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Украгролізинг (Лізингодавець) та Державним підприємством Дослідне господарство імені 9 січня Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України (Лізингоодержувач) укладений договір фінансового лізингу № 16-21-20 ств-фл/48 (далі Договір, а.с. 11-21).

Згідно п. 1.1 Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Лізингодавець зобов`язується набути у власність у Постачальника Предмет лізингу відповідно до встановлених Лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати його (Предмет лізингу) за плату (лізингові платежі) у користування Лізингоодержувачу на визначений у цьому Договорі строк не менше одного року.

Відповідно до п. 1.2 Договору, сторони погоджуються з тим, що Специфікацією та умовами Предмета лізингу є найменування, кількість, тип, модель, марка, інші технічні характеристики, вартість Предмета лізингу, а також найменування виробника (постачальника) Предмета лізингу, що визначені у додатках до цього Договору "Найменування, кількість, ціна і вартість Предмета лізингу".

Лізингодавець на письмове замовлення Лізингоодержувача для потреб останнього купує у постачальника Предмет лізингу. Строк лізингу відраховується з дати підписання акту приймання-передачі між Сторонами (далі - Акт), що укладається у 5 (п`яти) автентичних примірниках.(п. 2.1, 2.2 Договору)

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що Постачальник, перелік, кількість, ціна, вартість, строк передачі і адреси місця передачі Предмета лізингу, строк лізингу встановлюються додатками до цього Договору "Найменування, кількість, ціна і вартість Предмета лізингу". Місцем поставки (передачі) Предмета лізингу є: місто Миколаїв, пр-т Героїв України, 113.

Згідно п.п. 2.4, 2.5 Договору, витрати з доставки Предмета лізингу до Лізингоодержувача несе Лізингоодержувач. Порядок гарантійного обслуговування та відшкодування витрат і збитків, пов`язаних з ремонтом Предмета лізингу у гарантійний період експлуатації, встановлюється відповідним договором поставки.

Розрахунки по видатках, позовах і компенсаціях, пов`язаних із гарантіями, якістю та комплектністю Предмета лізингу, проводяться безпосередньо між Лізингоодержувачем і Постачальником (п. 2.7 Договору).

Відповідно до п.п. 3.4.1, 3.4.3 Договору, Лізингоодержувач зобов`язаний прийняти Предмет лізингу у строк п`яти робочих днів з дня отримання від Лізингодавця повідомлення про готовність передати Предмет лізингу, при цьому провести огляд Предмета лізингу і в разі виявлення неусувних дефектів, що виключають експлуатацію Предмета лізингу, або у разі наявності у Лізингоодержувача претензій щодо якості та комплектності Предмета лізингу, протягом двох робочих днів з дня огляду письмово повідомити Лізингодавця про відмову у прийнятті Предмета лізингу. Якщо Лізингоодержувач при підписанні Акту не вказав в Акті про наявність неусувних недоліків чи претензій щодо якості чи комплектності Предмета лізингу і протягом 2-х робочих днів не заявив про це Лізингодавцю, вважається, що приймання Предмета лізингу відбулося без зауважень. Лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати лізингові платежі відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору, протягом 7 календарних днів з моменту набрання чинності цим Договором Лізингоодержувач перераховує на рахунок Лізингодавця попередній лізинговий платіж в частині відшкодування вартості Предмета лізингу в розмірі 15 відсотків його вартості (включаючи ПДВ). Датою сплати попереднього лізингового платежу є дата надходження коштів на рахунок Лізингодавця.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що з моменту підписання Акту Лізингоодержувач сплачує Лізингодавцю лізингові платежі, що включають:

- відшкодування вартості Предмета лізингу рівними частками за весь термін лізингу від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем вартості Предмета лізингу (п. 4.2.1);

- комісію за організацію лізингової операції в розмірі 2% (без ПДВ) від вартості Предмету лізингу відповідно до законодавства України щодо оподаткування податком на додану вартість, яка сплачується одночасно із сплатою першого, другого та третього лізингового платежу в частині відшкодування вартості Предмета лізингу та комісії за супроводження Договору згідно з Графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до цього Договору (п. 4.2.2);

- комісію за супроводження договору в розмірі 16 відсотків річних (без ПДВ) від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем га черговими лізинговими платежами вартості Предмета лізингу, відповідно до законодавства України щодо оподаткування податком на додану вартість (п. 4.2.3).

Комісія за супроводження договору с складовою частиною лізингового платежу, не відноситься до послуг та не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Відповідно до п. 4.3, 4.4 Договору, лізингові платежі у частині відшкодування вартості Предмета лізингу та комісії за супроводження Договору сплачуються Лізингоодержувачем на користь Лізингодавця щомісячно. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання Акта. Перший лізинговий платіж сплачується через 1 місяць з дати підписання Акта, всі наступні лізингові платежі - щомісячно.

Розмір лізингових платежів, їх складових частин встановлюються Графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до цього Договору (п. 4.3, 4.4 Договору).

Пунктом 4.8 Договору встановлено, загальна сума оплати за цим Договором, періодичність та терміни сплати визначаються Графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до цього Договору, розділами 4 та 8 цього Договору. Зарахування та розподіл коштів, отриманих за цим Договором, Лізингодавець здійснює першочергово відповідно до ст. ст. 534, 625 Цивільного кодексу України.

У пунктах 5.1, 5.2 Договору зазначено, предмет лізингу передається Лізингоодержувачу за Актом, за умови перерахування платежу у розмірі та в порядку, визначеному пунктом 4.1 цього Договору, та (за необхідності) у разі укладення забезпечувального (забезпечувальних) договору (договорів) відповідно до розділу 7 цього Договору. Предмет лізингу протягом всього строку дії цього Договору є власністю Лізингодавця.

Пунктом 8.2. Договору сторони погодили, що вартість цього Договору (розмір фінансового активу) за домовленістю і згодою Сторін складає загальну суму виплат, передбачених графіком сплати лізингових платежів (Додаток № 2 до Договору, а.с. 21) і становить 1 303 446,64 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору Позивач передав Відповідачу у користування трактор Беларус-82.1, в кількості дві одиниці, ціна за одиницю 530 000,00 грн, вартістю 1 060 000,00 грн (далі - Предмет лізингу) строком на 3 (три) роки, а останній зобов`язався сплачувати за це лізингові платежі на умовах Договору. Факт отримання техніки Відповідачем підтверджується актом приймання-передачі сільськогосподарської техніки № 4 від 02.03.2023 (а.с. 22).

Відповідач зобов`язання щодо сплати лізингових платежів виконав не в повному обсязі, внаслідок чого у останнього станом на 14.02.2023 утворилась заборгованість в розмірі 90 100,00 грн за несплату лізингових платежів від 02.12.2022 на суму 30 367,04 грн, від 02.01.2023 на суму 30 033,33 грн, від 02.02.2023 на суму 29 699,63 грн, що підтверджується доданим розрахунком (а.с. 23).

На час розгляду справи доказів погашення зазначеної заборгованості, суду не надано.

Враховуючи часткове виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань з оплати лізингових платежів та із посиланням на п.п. 8.1, 8.3 Договору позивач заявив до стягнення з відповідача 97 425,02 грн заборгованості, з якої:

- 90 100,00 грн заборгованості за лізинговими платежами;

- 901,00 грн штрафу, передбаченого п. 8.1 Договору;

- 2 358,12 грн пені, нарахованої за період з 03.04.2021 по 15.02.2022 за прострочення сплати лізингових платежів з 02.04.2021 по 02.02.2022;

- 3 582,03 грн 25% річних, нарахованих за період з 03.04.2021 по 15.02.2022 за прострочення сплати лізингових платежів з 02.04.2021 по 02.02.2022;

- 483,87 грн втрат від інфляції, нарахованих за період з листопада по грудень 2021 за прострочення сплати лізингових платежів від 02.11.2021 та від 02.12.2021.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором фінансового лізингу.

За змістом ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" (далі - Закон) фінансовий лізинг (далі-лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи позивач виконав свої зобов`язання за договором, а саме передав відповідачеві, а відповідач прийняв об`єкт лізингу, що підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі сільськогосподарської техніки від 02.03.2023 № 4 (а.с. 22).

Відповідно до п. 4.3. та п. 4.4. Договору, лізингові платежі у частині відшкодування вартості предмета лізингу та комісії за супроводження Договору сплачуються лізингоодержувачем на користь лізингодавця щомісячно. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання Акта (у даному випадку - 2 числа кожного місяця). Перший лізинговий платіж сплачується через 1 місяць з дати підписання Акта, всі наступні лізингові платежі - щомісячно. Розмір лізингових платежів, їх складових частин встановлюється Графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до Договору.

В позовній заяві позивач посилається на порушення відповідачем строків оплати лізингових платежів, визначених Договором, та несплату лізингових платежів на загальну суму 90 100,00 грн за несплату лізингових платежів від 02.12.2022 на суму 30 367,04 грн, від 02.01.2023 на суму 30 033,33 грн, від 02.02.2023 на суму 29 699,63 грн, що підтверджується доданим розрахунком (а.с. 23).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина перша статті 173 ГК України містить визначення господарського зобов`язання, яким визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Тобто в розумінні статей 173 та 230 ГК України пеня є різновидом господарської санкції за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, суть якого може полягати як в зобов`язанні сплатити гроші (грошове зобов`язання), так і в зобов`язанні виконати роботу, передати майно, надати послугу (негрошове зобов`язання).

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

П. 6 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань підлягають стягненню штрафні санкції у вигляді пені, розмір якої повинен визначатися обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами та узгоджуватися в договорі.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За пунктом 8.1 Договору сторони домовились і встановили, що за будь-яке порушення умов Договору (в тому числі строків розрахунків та сум платежів), що не передбачене п. 8.4 цього Договору, Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь Лізингодавця штраф в розмірі 0,1% від невідшкодованої вартості Предмета лізингу. У разі порушення умов Договору вдруге Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь Лізингодавця штраф у розмірі 3% від невідшкодованої вартості Предмета лізингу. У разі порушення умов Договору втретє Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь Лізингодавця штраф у розмірі 5% від невідшкодованої вартості Предмета лізингу. За кожне наступне порушення умов Договору Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь Лізингодавця штраф у розмірі 10% від невідшкодованої вартості Предмета лізингу. Для розрахунку штрафу, визначеного цим пунктом, сума невідшодованої вартості Предмета лізингу становить різницю між первинною вартістю Предмета лізингу та сумою попереднього лізингового платежу в частині відшкодування вартості Предмета лізингу.

Посилаючись на наведений пункт Договору позивач заявив до стягнення 901,00 грн штрафу (відповідно до наведеного розрахунку, а.с. 27), вимоги про стягнення якого підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 8.3 Договору, сторони домовились і встановили, що за кожен день прострочення сплати лізингових платежів (встановлюється графіком) нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені, та відсотки (проценти) в розмірі 25% річних. Сплата Лізингоодержувачем на користь Лізингодавця пені та процентів за Договором не звільняє Лізингоодержувача від сплати штрафу, встановленого п. 8.1 цього Договору.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення 2 358,12 грн пені, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ нарахованої за період з 03.04.2021 по 15.02.2022 за прострочення сплати лізингових платежів з 02.04.2021 по 02.02.2022 (розрахунок пені, а.с. 24-25).

Розглянувши розрахунок пені, наведений позивачем в позовній заяві, суд встановив, що позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню повністю.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 року у справі № 911/2813/17, від 22.03.2018 року у справі № 911/1351/17, від 25.05.2018 року у справі № 922/1720/17, від 02.04.2019 року у справі № 917/194/18).

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.

Також суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові КГС у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, за якою якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, що виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач заявив до стягнення 3 582,03 грн 25% річних, нарахованих за період з 03.04.2021 по 15.02.2022 за прострочення сплати лізингових платежів з 02.04.2021 по 02.02.2022 та 483,87 грн втрат від інфляції, нарахованих за період з листопада по грудень 2021 за прострочення сплати лізингових платежів від 02.11.2021 та від 02.12.2021 (розрахунок долучений до матеріалів справи, а.с. 25-26).

Здійснивши перерахунок 25% річних та втрат від інфляції суд встановив, що розмір вимог позивача в цій частині не перевищує розрахований судом, позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню повністю.

Перевірка правильності розрахунку пені, штрафу, 25% річних та втрат від інфляції здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт".

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог повністю та стягнення з відповідача 97 425,02 грн заборгованості за договором фінансового лізингу № 16-21-20 ств-фл/48 від 09.02.2021, з якої 90 100,00 грн заборгованості за лізинговими платежами, 901,00 грн штрафу, 2 358,12 грн пені, 3 582,03 грн 25% річних, 483,87 грн втрат від інфляції.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, витрати зі сплати судового збору в сумі 2684,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129 (ч. 1), 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства Дослідне господарство імені 9 січня Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України (, вул. Центральна, 3, с. Ялосовецьке, Хорольський район, Полтавська область, 37862) на користь Державного публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Украгролізинг (, вул. Мечникова, 16-А, м. Київ, 01601, адреса для листування: вул. Мечникова, 16-А, м. Київ, 01021) 90 100,00 грн заборгованості за лізинговими платежами, 901,00 грн штрафу, 2 358,12 грн пені, 3 582,03 грн 25% річних, 483,87 грн втрат від інфляції; 2684,00 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Згідно із ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя Пушко І.І.