ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2023 року м.Дніпро Справа № 904/3157/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Антоніка С.Г., Березкіної О.В.

при секретарі судового засідання Бурчак А.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Ізвєков Віталій Володимирович (в режимі відеоконференції)

представник відповідача до судового засідання не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Українсько-німецького сільськогосподарського підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2023 (повний текст складено та підписано 08.02.2023 суддя Загинайко Т.В.) у справі №904/3157/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімагрейн Україна", м. Київ

до Українсько-німецького сільськогосподарського підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро", м. Дніпро

про стягнення 4 356 402 грн. 77 коп.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Лімагрейн Україна" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх. №3059/22 від 21.09.2022) до відповідача - Українсько-німецького сільськогосподарського підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро", в якій просить:

- стягнути з відповідача 4 356 402 грн. 77 коп., що складає 2 432 624 грн. 47 коп. - заборгованості за товар, поставлений за Договором поставки від 30.09.2020 №ПЛ-1-13, 483 931 грн. 21 коп. - інфляційних втрат, 953 322 грн. 20 коп. - 48% річних та 486 524 грн. 89 коп. - штрафу за прострочення виконання грошових зобов`язань понад 40 календарних днів;

- зазначити в рішенні про нарахування 48% річних на розмір заборгованості до моменту повного виконання рішення суду, яке здійснювати за формулою: С х 48 х Д: КДР: 100, де: С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році.

Також просив стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2023 у справі №904/3157/22 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Українсько-німецького сільськогосподарського підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімагрейн Україна"

2 432 624 (два мільйони чотириста тридцять дві тисячі шістсот двадцять чотири) грн. 47 коп. - заборгованості,

483 931 (чотириста вісімдесят три тисячі дев`ятсот тридцять одна) грн. 21 коп. - інфляційних нарахувань,

953 322 (дев`ятсот п`ятдесят три тисячі триста двадцять дві) грн. 20 коп. - 48% річних,

121 631 (сто двадцять одна тисяча шістсот тридцять одна) грн. 22 коп. - штрафу,

65 346 (шістдесят п`ять тисяч триста сорок шість) грн. 04 коп. - витрат по сплаті судового збору

та 40 000 (сорок тисяч) грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Приймаючи рішення, в частині стягнення з відповідача 40000грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, місцевий господарський суд виходив з того, що витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також часу, який міг би витратити адвокат на вивчення договору та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин суд дійшов висновку про те, що заявлена до стягнення сума компенсації витрат на професійну правничу допомогу є справедливою та співрозмірною.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Українсько-німецьке сільськогосподарське підприємство з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн та ухвалити нове рішення, яким зменшити суму відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, що заявлені Позивачем з урахуванням доводів про їх завищення, не співмірності обсягу складених процесуальних документів та витраченому часу.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- при вирішення питання відшкодування цих судових витрат, необхідно взяти до уваги ступінь складності справи - містить один епізод спірних правовідносин, тобто не потребує вивчення великого обсягу фактичних обставин справи (взаємовідносини між сторонами складаються з 7 аркушів договору про закупівлю, 4 аркушів специфікацій, 4 аркушу видаткової накладної), аналізу значного обсягу судової практики (відсутні посилання на судову практику у тексті позовної заяви).

- за наявними матеріалами у судовій справі не можливо визначити та підтвердити яку саме надано позивачу професійну правничу допомогу за Договором про надання професійної правничої (правової) допомоги №01-02/12/19 від 02.12.19.

- для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт,платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

- позивачем не надано ані детального опису робіт (наданих послуг) із зазначенням затраченого адвокатом часу окремо по кожній складовій, ані акту прийому-передачі виконаних робіт, що фактично унеможливлює перевірку співмірності розміру та доведеності витрат на оплату послуг адвоката, як наслідок є підставою для відмови у задоволенні вимог про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лімагрейн Україна" у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що:

- доводи апелянта про те, що розмір винагороди не є ринковим необґрунтовані. Апелянт не надає мотивації своєї тези про «неринковість» розміру гонорару та не надає доказів на підтвердження того, які ж ціни на ринку юридичних послуг є ринковими і чому вартість послуг АО «ЕСКВАЙРС» таким цінам не відповідає.

- з огляду на обсяг наданих послуг, важливість справи для Позивача та ціну позову, ми переконані, що фіксований розмір винагороди за надання професійної правової допомоги в розмірі 40 000,00 грн, який до того ж вже сплачений (тобто витрати вже понесені), відповідає критеріям розумності та пропорційності.

Суд першої інстанції належним чином встановив обставини надання правової допомоги Позивачу, факт оплати винагороди та наявність підстав для стягнення її вартості з Відповідача, тобто прийняв у цій частині законне та обґрунтоване рішення.

- станом на момент розгляду справи по суті та ухвалення рішення 31.01.2023 Акт приймання-передачі не міг бути підписаний, оскільки послуги вважатимуться наданими лише після ухвалення рішення, яким завершується розгляд справи у суді першої інстанції.

З цих причин у Адвокатського об`єднання не було підстав складати акт наданих послуг та передавати його Позивачу для підписання, що виключає надання його до суду з об`єктивних причин.

- факт надання послуг, їх обсяг та склад підтверджується матеріалами справи та відомі Відповідачу, який брав участь у справі через свого представника. Розмір та факт понесення Позивачем витрат на правову допомогу підтверджується Додатком №15, Додатком №16, рахунком №01-29/08 від 29.08.2022 та платіжним дорученням №2904 від 06.09.2022 про оплату послуг АО «ЕСКВАЙРС», наданими разом із позовною заявою, у якій Позивач зазначив орієнтовний розмір таких витрат.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2023 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Антоніка С.Г., Березкіну О.В.

Ухвалою суду від 31.01.2023 витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи №904/3157/22. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Українсько-німецького сільськогосподарського підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2023 у справі №904/3157/22 відкладено до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

03.03.2023 до Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 904/3157/22.

Ухвалою суду від 06.03.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Українсько-німецького сільськогосподарського підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2023 у справі №904/3157/22. Розгляд справи призначити у судовому засіданні на 10.04.2023 о 12:00 годин.

Від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 04.04.2023 судові засідання у справі №904/3157/22 вирішено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку EasyCon.

Про дату час і місце розгляду відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується додками про доставку електронних листів на відповіднну адресу представника відповідача, а також скеруванням копій ухвали суду апеляційної інстанції на поштову адресу відповідача, яка визначена ним в апеляційній скарзі.

Також 10.04.2023 скаржником заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Таким чином, представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.

Беручи до уваги, що неявка представника відповідача не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для її розгляду у судовому засіданні, справа переглядалася без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

10.04.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Позивачем надано докази витрат на професійну правничу допомогу, а саме:

- копію Договору від 02.12.2019 №01-02/12/19 про надання професійної правничої (правової) допомоги (а.с.34-38);

- копію Додатку від 25.07.2022 №15 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №01-02/12/19 від 02.12.2019 (а.с.32);

- копію Додатку від 25.07.2022 №16 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №01-02/12/19 від 02.12.2019 (а.с.33);

- копію ордеру серії ВО №1040754 від 16.09.2022 (а.с.50);

- копію рахунку від 29.08.2022 №01-29/08 на оплату на суму 40 000 грн. 00 коп. (а.с.31);

- копію платіжного доручення від 06.09.2022 №2904 на суму 40 000 грн. 00 коп. (а.с.30);

Між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Лімагрейн Україна", як клієнтом та Адвокатським об`єднанням "Есквайрс" було укладено Договір від 02.12.2019 №01-02/12/19 про надання професійної правничої (правової) допомоги (надалі - Договір).

Пунктом 1.1. Договору визначено, що клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає доручення клієнта про надання йому професійної правничої (правової) допомоги в обсязі, порядку та на умовах, визначених цим Договором та додатками до нього.

Відповідно до пункту 1.3. Договору сторони погодили, що професійну (правничу) допомогу клієнту за цим Договором надаватимуть адвокати Адвокатського об`єднання та/або залучені Адвокатським об`єднанням адвокати на договірних засадах.

Згідно з пунктом 4.1. Договору за надання професійної правничої (правової) допомоги клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар). Розмір такої винагороди Адвокатського об`єднання та порядок її сплати встановлюється Додатком до цього Договору, який є невід`ємною його частиною.

Відповідно до пункту 4.4. Договору клієнт оплачує винагороду (гонорар) Адвокатському об`єднанню на підставі Договору або виставленого Адвокатським об`єднанням рахунку, якщо інше не передбачено додатком до цього Договору, шляхом переказу визначеного розміру винагороди (гонорару) на поточний рахунок Адвокатського об`єднання протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання рахунку. У випадку надання професійної правничої (правової) допомоги на умовах передоплати Адвокатське об`єднання має право розпочати надання професійної правничої (допомоги) після отримання передоплати від Клієнта.

Додатком від 25.07.2022 №15 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №01-02/12/19 від 02.12.2019 визначено обсяг професійної правничої допомоги:

1.1. Представництво та захист інтересів клієнта як позивача у господарському суді першої інстанції під час судового розгляду справи про стягнення з Українсько-німецьким сільськогосподарським підприємством з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро (ідентифікаційний код 30421839) заборгованості за Договором поставки №ПЛ-І-13 від 30.09.2020 (далі - Договір поставки), що включатиме такий обсяг правової допомоги:

- аналіз документів та відомостей ТОВ "Лімагрейн Україна" щодо обставин виникнення заборгованості УНСП З II ТОВ "Мульті-Аграр Дніпро" та виникнення у клієнта права вимоги;

- підготовка правової позиції та проекту позовної заяви про стягнення заборгованості за Договором поставки;

- збір та аналіз документів, які можуть бути письмовими доказами у справі;

- представництво інтересів клієнта під час розгляду судом першої інстанції позову ТОВ "Лімагрейн Україна" до УНСП ЗII ТОВ "Мульті-Аграр Дніпро" про стягнення заборгованості;

- консультування клієнта щодо доводів (обґрунтувань) відповідача, викладених у відзиві на позов, та доказів, наданих відповідачем для підтвердження своїх доводів та заперечень;

- підготовку процесуальних документів у вказаній справі, а саме: відповідей на відзиви відповідача, заяв, клопотань, а також заперечень проти заяв і клопотань інших учасників справи; опрацювання заперечення на відповідь на відзив відповідача; підготовка та подання додаткових пояснень у справі після ознайомлення з запереченнями на відповідь на відзив на позовну заяву; опрацювання додаткових пояснень відповідача;

- консультування клієнта з питань виконання вимог ухвал суду першої інстанції.

1.2. Представництво Клієнта як позивача у господарському суді апеляційної інстанції у випадку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції у справі за позовом про стягнення заборгованості за Договором поставки, що включатиме такий обсяг правової допомоги:

- підготовка апеляційної скарги/відзиву на апеляційну скаргу, подання документів до суду;

- представництво інтересів клієнта під час розгляду судом апеляційної інстанції справи про стягнення заборгованості за Договором поставки за апеляційною скаргою;

- підготовка усіх необхідних процесуальних документів на стадії апеляційного оскарження у вказаній справі;

- консультування клієнта з питань виконання вимог ухвал суду апеляційної інстанції.

3. Адвокатське об`єднання надає інші види правової допомоги: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності Клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта у процедурі стягнення з УНСП З II ТОВ "Мульті-Аграр Дніпро" за Договором поставки.

Додатком від 25.07.2022 №16 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №01-02/12/19 від 02.12.2019 визначено розмір винагороди (гонорару) Адвокатського об`єднання за надання професійної правничої (правової) допомоги, порядок та строки її оплати:

1. Винагорода (гонорар) адвокатського об`єднання:

1.1. Розмір винагороди (гонорару), яка сплачується Адвокатському об`єднанню за надання професійної правничої (правової) допомоги, обсяг і зміст якої визначений у п. 1.1. Додатку № 15 до Договору (до п`яти судових засідань) та відповідає дорученню клієнта, становить 40 000,00 грн (сорок тисяч гривень 00 коп.) без ІІДВ;

1.6. Визначена у п. 1.1 цього Додатку №16 фіксована винагорода (гонорар) підлягає сплаті на умовах 100% попередньої оплати за безготівковим розрахунком на рахунок Адвокатського об`єднання протягом 3 (трьох) днів з дати отримання рахунку на оплату.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Предметом апеляційного оскарження є рішення місцевого господарського суду в частині стягнення з відповідача 40 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, прийнятій об`єднаною палатою Касаційного господарського суду, викладено такий правовий висновок:

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Звертаючись до суду першої інстанції з першою заявою по суті (позовною заявою) позивач навів орієнтовні судові витрати, які він очікував понести в зв`язку з розглядом позовної заяви, які становлять:

судовий збір за подання цієї позовної заяви - у розмірі 65 346,05 грн;

витрати на професійну правничу допомогу адвокатів АО «ЕСКВАЙРС» за Договором про надання професійної правничої допомоги № 01-02/12/19 від 02.12.2019 з додатками №15 та №16, відповідно до ст. 126 ГПК України та ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у розмірі 40 000,00 грн. (а.с. 6).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує дотримання позивачем вимог процесуального закону в частині попереднього визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження факту несення витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано наступні докази:

- копію Договору від 02.12.2019 №01-02/12/19 про надання професійної правничої (правової) допомоги (а.с.34-38);

- копію Додатку від 25.07.2022 №15 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №01-02/12/19 від 02.12.2019 (а.с.32);

- копію Додатку від 25.07.2022 №16 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №01-02/12/19 від 02.12.2019 (а.с.33);

- копію ордеру серії ВО №1040754 від 16.09.2022 (а.с.50);

- копію рахунку від 29.08.2022 №01-29/08 на оплату на суму 40 000 грн. 00 коп. (а.с.31);

- копію платіжного доручення від 06.09.2022 №2904 на суму 40 000 грн. 00 коп. (а.с.30);

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Заперечуючи проти заявлених до стягнення 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, відповідач у відзиві на позовну заяву, посилаючись на положення статей 1,19,30 Закону України « Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Рішення ЄСПЛ та правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка зауважувала, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, в рішенні від 22.02.2005 в спраь. «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» б сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000 євро як компенсацію не лише судових, але й іншім витрат (§70-72), зазначав, що при вирішення питання відшкодування цих судових витрат необхідно взяти до уваги ступінь складності справи, яка містить один епізод спірних правовідносин, тобто не потребує вивчення великого обсягу фактичних обстав справи (взаємовідносини між сторонами складаються з 7 аркушів договору про закупівлю, 4 аркушів специфікацій, 4 аркушу видаткової накладної), аналізу значного обсягу судової практики (відсутні посилання на судову практику у тексті позовної заяви) (а.с. 93-98).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що відповідач у своєму відзиві не навів обгрунтувань щодо неспіврозмірності заявлених до стягення витрат на оплату правничої допомоги.

У постановах від 25.10.2022 у справі № 910/19650/20 та від 06.10.2022 у справі № 916/840/21, Верховний Суд вказав, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Вирішуючи питання про розподіл витрат напрофесійну правничу допомогу місцевим господарським судом було здійснено детальний та ретельний аналіз кожної складової наданих адвокатом послуг, що наведені у додатку від 25.07.2022 №15 та встановлено, що обсяг наданих адвокатом послуг відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

За змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону № 5076-VI).

Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Додатком від 25.07.2022 №15 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №01-02/12/19 від 02.12.2019 визначено обсяг професійної правничої допомоги:

1.1. Представництво та захист інтересів клієнта як позивача у господарському суді першої інстанції під час судового розгляду справи про стягнення з Українсько-німецьким сільськогосподарським підприємством з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро (ідентифікаційний код 30421839) заборгованості за Договором поставки №ПЛ-І-13 від 30.09.2020 (далі - Договір поставки), що включатиме такий обсяг правової допомоги:

- аналіз документів та відомостей ТОВ "Лімагрейн Україна" щодо обставин виникнення заборгованості УНСП З II ТОВ "Мульті-Аграр Дніпро" та виникнення у клієнта права вимоги;

- підготовка правової позиції та проекту позовної заяви про стягнення заборгованості за Договором поставки;

- збір та аналіз документів, які можуть бути письмовими доказами у справі;

- представництво інтересів клієнта під час розгляду судом першої інстанції позову ТОВ "Лімагрейн Україна" до УНСП ЗII ТОВ "Мульті-Аграр Дніпро" про стягнення заборгованості;

- консультування клієнта щодо доводів (обґрунтувань) відповідача, викладених у відзиві на позов, та доказів, наданих відповідачем для підтвердження своїх доводів та заперечень

- підготовку процесуальних документів у вказаній справі, а саме: відповідей на відзиви відповідача, заяв, клопотань, а також заперечень проти заяв і клопотань інших учасників справи; опрацювання заперечення на відповідь на відзив відповідача; підготовка та подання додаткових пояснень у справі після ознайомлення з запереченнями на відповідь на відзив на позовну заяву; опрацювання додаткових пояснень відповідача;

- консультування клієнта з питань виконання вимог ухвал суду першої інстанції.

В матеріалах справи наявні :

- Позовна заява (а.с. 1-7) з додатками (а.с. 8-25, 28-31, 44-48) та розрахунок простроченної заборгованості (а.с. 49);

- Відповідь на відзив (а.с. 106-111);

- Заперечення на заяву відповідача щодо залучення третьої особи (а.с. 145-146).

Представник позивача приймав участь у п`ятьох судових засіданнях 20.12.22р. (а.с .153) та 27.10.22р.(а.с.69), 10.11.2022р.(а.с.83),(а.с.169) 31.01.2023р.(а.с.186), в які уповноважний представник відповідача не з`являвся .

З урахуванням вищевикладенного, доводи апеляційної скарги в частині того, що « … за наявними матеріалами у судовій справі не можливо визначити та підтвердити яку саме надано позивачу професійну правничу допомогу за Договором про надання професійної правничої (правової) допомоги №01-02/12/19 від 02.12.19…» відхиляються як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи.

За положенням частини другої статті 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Пункт 1 частини третьої цієї статті визначає верховенство права однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.

Зміст вказаного принципу неодноразово і досить детально аналізував Конституційний Суд України. Так, зокрема, в абзаці другому підпункту 4.1 пункту 4 Рішення від 02.11.2004 № 15-рп/2004 ним акцентувалася увага на тому, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Так, частина третя статті 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

З урахуванням положень пунтку 1.1 Додатком від 25.07.2022 №15 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №01-02/12/19 від 02.12.2019, якою визначено обсяг професійної правничої допомоги, який підтверджено наявними в матеріалах справи доказами колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги: «… позивачем не надано ані детального опису робіт (наданих послуг) із зазначенням затраченого адвокатом часу окремо по кожній складовій, ані акту прийому-передачі виконаних робіт, що фактично унеможливлює перевірку співмірності розміру та доведеності витрат на оплату послуг адвоката, як наслідок є підставою для відмови у задоволенні вимог про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності…

… обсяг послуг, які Адвокатське об`єднанням «Есквайре», в особі адвоката Ізвєкова В.В., зазначила як необхідну для виконання завдання Клієнта по справі №904/3157/22, є вочевидь завищеною, відповідно й завищеною є вартість послуг на професійну правничу допомогу.

Судові витрати у виді витрат на професійну правничу Допомогу не є самостійними позовними вимогами в розумінні Господарського процесуального кодексу України та не входять до ціни позову, тому не підлягають оплаті окремо при зверненні до суду із позовом або відповідною заявою, передбаченою процесуальним законодавством, тобто не є об`єктом справляння судового збору…» є такими, що не відповідають вищенаведеним висновкам, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду і суперечать фактичним обставинам справи.

Колегія суддів відхиляє помилкові доводи апеляційної скарги в частині того, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції у справі № 904/3157/22 ухвалена місцевим господарським судом без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.07.21 по справі №922/2604/20, оскільки у кожній із зазначених справ судами досліджувались різні за змістом докази, які подавались сторонами, та на підставі встановлених судами різних за змістом обставин приймалися відповідні судові рішення, що, у свою чергу, не може свідчити про подібність правовідносин, оскільки під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2023 у справі №904/3157/22 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Українсько-німецького сільськогосподарського підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро" на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати Позивача у зв`язку із апеляційним оскарженням рішення Господарського суду Дніпропетровської обл від 31.01.2023, які складаються:

15 000,00 грн - витрати на правову допомогу (фіксована сума) за надання послуг представництва у апеляційному суді (до 3-х засідань);

4 200,00 грн - за четверте і кожне наступне судове засідання у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Відповідно до 1.2 Додатку від 25.07.2022 №15 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №01-02/12/19 від 02.12.2019, яким визначено обсяг професійної правничої допомоги за представництва Клієнта як позивача у господарському суді апеляційної інстанції у випадку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції у справі за позовом про стягнення заборгованості за Договором поставки, що включатиме такий обсяг правової допомоги:

- підготовка апеляційної скарги/відзиву на апеляційну скаргу, подання документів до суду;

- представництво інтересів клієнта під час розгляду судом апеляційної інстанції справи про стягнення заборгованості за Договором поставки за апеляційною скаргою;

- підготовка усіх необхідних процесуальних документів на стадії апеляційного оскарження у вказаній справі;

- консультування клієнта з питань виконання вимог ухвал суду апеляційної інстанції.

Відповідно до Дадатку № 16-1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №01-02/12/19 від 02.12.2019, розмір винагороди (гонорару), яка сплачується Адвокатському об`єднанню за надання професійної правничої (правової) допомоги, обсяг і зміст якої визначений у п, 1.2. Додатку № 15 до Договору (до трьох судових засідань) та відповідає дорученню Клієнта, становить 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) без ПДВ (а.с. 247).

Відповідно до платіжного доручення № 969 від 14.03.2023р., позивачем перераховано адвокатському об`єднанню «ЄСКВАЙРС» 15 000,00 з призначенням платежу « Згідно дог.№ 01-02/12/19 від 02.12.2019р. за послуги на підставі рах.08-07/03 від 07.03.2023р. (а.с. 250).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідачем не надано заперечень щодо зменшення розміру витрат напрофесійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що розподілу підлягають 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду апеляційної скарги.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

В матеріалах справи наявний відзив на апеляційну скаргу (а.с. 234-244)

З урахуванням вищевикладенного, колегія суддів оцінивши межі апеляційного перегляду, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення апеляційної скарги і підготовки на неї відзиву дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною до стягнення є сума 8000 гривень, а решта витрат на отримання правової допомоги в суді апеляційної інстанції покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Українсько-німецького сільськогосподарського підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2023 у справі №904/3157/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2023 у справі №904/3157/22 залишити без змін.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімагрейн Україна" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції задовольнити частково.

Стягнути з Українсько-німецького сільськогосподарського підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мульті-Аграр Дніпро" (49101, м. Дніпро, пр. Поля Олександра, буд. 28-А; ідентифікаційний код 30421839) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лімагрейн Україна" (04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 55, 2-й поверх; ідентифікаційний код 36216459) 8 000,00 витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 19.04.2023

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна