ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 909/366/23
УХВАЛА

про передачу справи

за територіальною юрисдикцією (підсудністю)

19.04.2023 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Валєєвої Т.Е., розглянувши матеріали позовної заяви (вх.№4460/23 від 14.04.2023)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

(вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116)

до Івано-Франківського закладу дошкільної освіти №1 Івано-Франківської селищної ради

(вул. Костюшко, 8, смт. Івано-Франкове, Яворівський район, Львівська область, 81070)

про стягнення 41 558,64 грн заборгованості за спожитий природний газ

без повідомлення (виклику) представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківського закладу дошкільної освіти №1 Івано-Франківської селищної ради (далі - відповідач) про стягнення 41 558,64 грн заборгованості за спожитий природний газ.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2023 справа №909/366/23 передана на розгляд судді Валєєвій Т.Е.

Перевіривши матеріали позовної заяви, судом встановлено таке.

І. Відповідно до ст. 11 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

ІІ. Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в ч. 1 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захисту прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Суд зазначає, що право особи на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду, в тому числі додержання правил юрисдикції (підсудності) у господарських судах.

Виключна підсудність - це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що певні категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. Правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування. Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду у постанові від 15.05.2018 у справі № 905/1566/17, від 21.04.2022 у справі №917/1212/21.

ІІІ. За загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 17.04.2023 місцезнаходженням відповідача у справі Івано-Франківського закладу дошкільної освіти №1 Івано-Франківської селищної ради (ідентифікаційний номер 22398730) є: вул. Костюшко, 8, смт. Івано-Франкове, Яворівський район, Львівська область, 81070.

При цьому позивачем у позовній заяві не зазначено обставин, передбачених ст. 29 ГПК України (підсудність справ за вибором позивача).

Отже, враховуючи місцезнаходження відповідача, даний спір належить до територіальної підсудності Господарського суду Львівської області.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 статті 31 ГПК України встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає передачі на розгляд Господарському суду Львівського області.

Керуючись ст. 11, 27, 29 31, 232 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до Івано-Франківського закладу дошкільної освіти №1 Івано-Франківської селищної ради про стягнення 41 558,64 грн заборгованості за спожитий природний газ, з усіма додатками, передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Львівської області (вул. Личаківська, 128, м. Львів, 79014).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (ст. 235 Господарського процесуального кодексу України) та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення (ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України).

Повне судове рішення складено і підписано 19.04.2023.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Суддя Т.Е. Валєєва