РІШЕННЯ

06 квітня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/489/22

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

за участі секретаря судового засідання Коляска І.І.

розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз", вул. Чернівецька, буд. 54 А, м. Тернопіль, 46006

про стягнення заборгованості в сумі 52 911 376, 62 грн

За участі представників:

позивача: Піун С. П.

відповідача: Кавійчик В. П.

В порядку ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua.

Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. 35-37 ГПК України не надходило.

Суть справи

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", надалі - позивач, звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз", надалі відповідач, про стягнення 47 786 146, 96 грн основного боргу, 3 386 184, 28 грн пені, 203 171, 04 грн 3% річних, 334 503, 03 грн інфляційних втрат та 5 772 060, 00 грн штрафу.

Підставою позову визначено неналежне виконання відповідачем умов Рамкового договору купівлі-продажу природного газу № 2рд_БГр-ТОГ від 31.10.2021, зокрема в частині оплати вартості поставленого позивачем природного газу.

В підтвердження позовних вимог до матеріалів справи долучено належним чином засвідчені копії: Рамкового договору купівлі-продажу природного газу №2рд _БГр - ТОГ від 31.10.2021 та додатку №1 до нього; Індивідуального договору №БГр-21/22-ТОГ від 31.10.2021 до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу №2рд _БГр - ТОГ від 31.10.2021 та додатків №1-3 до нього; Додаткових угод №11- БГр-ТОГ від 31.10.2021, №12- БГр-ТОГ від 19.11.2021, №01- БГр-ТОГ від 21.12.2021, №02- БГр-ТОГ від 19.01.2022, №03- БГр-ТОГ від 17.02.2022, №04- БГр-ТОГ від 16.03.2022 та додаткових угод №1 від 30.11.2021, від 31.12.2021, від 31.01.2022, від 28.02.2022, від 31.03.2022 та від 30.04.2022 до них; комерційних актів приймання-передачі природного газу №1_11-БГр-ТОГ від 30.11.2021 на суму 118 089 300, 00 грн, №1_12-БГр-ТОГ від 31.12.2021 на суму 186 835 600, 00 грн, №1_01-БГр-ТОГ від 31.01.2022 на суму 191 361 800, 00 грн, №1_02-БГр-ТОГ від 28.02.2022 на суму 124 396 300, 00 грн, №1_03-БГр-ТОГ від 31.03.2022 на суму 116 865 000, 00 грн, №1_04-БГр-ТОГ від 30.04.2022 на суму 74 385 500, 00 грн; довідки АБ "Укргазбанк" за №15932/20543/2022 від 13.09.2022 з додатком до неї; листа відповідача за №109 від 08.07.2022; розрахунок заявлених до стягнення сум тощо.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 06.10.2022 головуючим суддею для розгляду справи №921/489/22 визначено суддю Гирилу І. М.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 11.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі 921/489/22; постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; призначено у справі № 921/489/22 підготовче засідання на 09:00 год. 09.11.2022; запропоновано учасникам справи подати/надіслати суду заяви по суті справи та з процесуальних питань (при наявності).

З огляду на перебування судді Гирили І. М. у період з 02.11.2022 по 10.11.2022 у відпустці, призначене на 09:00 год. 09.11.2022 підготовче засідання у справі № 921/489/22 не відбудеться.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 28.10.2022 підготовче засідання у справі № 921/489/22 призначено на 16.11.2022 о 11:00 год.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 01.11.2022 задоволено заяву ТзОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" б/н від 24.10.2022 (вх. № 7043 від 27.10.2022) про участь його повноважного представника - адвоката Піун С. П. у судовому засіданні 16.11.2022 о 11:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

03.11.2022 від відповідача надійшов відзив на позов б/н від 31.10.2022 (вх. №7253), згідно з яким останній стверджував, що позовні вимоги не відповідають умовам укладених з відповідачем договорів та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції з посиланням на положення Кодексу Газорозподільних систем (далі Кодекс ГРС) зауважив, що формування обсягу газу здійснюється на підставі показників, переданих споживачами Газорозподільному підприємству, яке на їх підставі передає спожитий обсяг газу відповідачу. Зазначив, що вказані у Комерційних актах приймання-передачі природного газу обсяги газу були подані на підставі обсягів газу, переданих ПрАТ "Тернопільгаз". Однак, згодом показники лічильників споживачів були змінені в сторону зменшення. Відповідно, ТОВ "Тернопільоблгаз" фактично не купив зазначених у комерційних актах обсягів газу, а сума боргу в частині корегованих показників обсягу газу відсутня. В підтвердження наведеного долучив копії заяв побутових споживачів, адресованих ТОВ "Тернопільоблгаз". Окрім того, посилаючись на укладений 25.03.2022 між ПАТ АБ "Укргазбанк", ТОВ "Тернопільоблгаз" та ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" Договір про договірне списання №6, відповідач вважає, що позивач передчасно звернувся до суду з вимогою про стягнення основного боргу. Також зазначив, що станом на день написання та подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем не відповідала зазначеній у позові сумі, оскільки за період з 01.08.2022 по 29.09.2022 відповідно до Договору про договірне списання з відповідача було списано грошові кошти в загальній сумі 8 709 935, 00 грн. Крім того, відповідач повідомив, що станом на 27.10.2022 з рахунку відповідача вже списано кошти в сумі 11 885 363, 89 грн. Поряд із цим, зауважив, що заборгованість побутових споживачів перед ТОВ "Тернопільоблгаз" станом на 30.09.2022 становила 51 199 338, 00 грн, що є достатнім для реалізації обраного позивачем за Договором про договірне списання способу стягнення.

10.11.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив б/н від 07.11.2022 (вх. №7469), згідно з якою Товариство вважає наведені відповідачем у відзиві на позов аргументи безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам. В обґрунтування своїх доводів зауважує, що за умовами п. 3.1, 3.3, 3.4 та 6.5 Рамкового договору зобов`язання позивача з передачі природного газу відповідачу є виконаними з моменту передачі права власності на природний газ у віртуальній торговій точці (ВТГ). Наявні в матеріалах справи комерційні акти, які підписані сторонами та скріплені їх печатками підтверджують об`єми поставленого природного газу, з якими сторони погодились. Щодо тверджень відповідача про невідповідність заявленої до стягнення суми боргу дійсним обставинам справи, позивач вказав, що до позовної заяви долучений розрахунок заборгованості та штрафних санкцій станом на 31.07.2022, тому об`єктивно вказані суми не могли бути враховані при розрахунку суми боргу. Разом із тим, зазначив, що після з`ясування обставин сплати позивач уточнить позовні вимоги.

Щодо посилань відповідача на те, що розрахунки за поставлений природний газ здійснюються через механізм договірного списання, а тому ТОВ "Тернопільоблгаз" не має можливості самостійно впливати на стан розрахунків, позивач звернув увагу на зміст п. 14 Індивідуального договору №БГр-21/22-ТОГ. Вказав, що саме на виконання вказаного пункту Індивідуального договору сторонами визначено одним із видів забезпечення саме Договір про договірне списання. Поряд із цим, просив врахувати, що умови Договору про договірне списання не обмежують відповідача у можливості виконати свої договірні обов`язки з оплати вартості отриманого газу за Індивідуальним договором, не ставлять повноту та своєчасність виконання відповідачем обов`язків з оплати в залежність від умов Договору про договірне списання, не змінюють строків здійснення розрахунків за Індивідуальним договором. Наведене, на переконання позивача, свідчить про те, що відповідач не був обмежений здійснювати розрахунки за отриманий природний газ поза межами механізму автоматичного списання коштів, а відтак міг впливати на порядок і строк здійснення розрахунків.

Підготовче засідання 16.11.2022, яке відбулось в режимі відеоконференції за участі повноважного представника позивача, судом відкладено до 14:30 год. 05.12.2022, про що постановлено відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Відповідача про підготовче засідання 05.12.2022 повідомлено відповідною ухвалою.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 28.11.2022 задоволено заяву ТзОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" б/н від 23.11.2022 (вх. № 7959 від 28.11.2022) про участь його повноважного представника - адвоката Піун С. П. у судовому засіданні 05.12.2022 о 14:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

24.11.2022 відповідач звернувся до суду з клопотанням б/н від 18.11.2022 (вх. №7878), в якому повідомив, що за період з 28.10.2022 по 07.11.2022 на виконання Договору про договірне списання з рахунку ТОВ "Тернопільоблгаз" списано грошові кошти в загальній сумі 898 890, 38 грн. В підтвердження наведеного долучив відповідні копії банківських виписок.

29.11.2022 від позивача надійшла заява б/н б/д (вх. №8016) про зменшення розміру позовних вимог. Згідно з останньою позивач повідомив, що за період з 01.08.2022 по 31.10.2022 відповідачем здійснено платежів в рахунок оплати основного боргу за Індивідуальним договором №БГр-21/22-ТОГ від 31.10.2021 до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу №2рд _БГр-ТОГ від 31.10.2021 на загальну суму 12 235 770, 01 грн. Враховуючи наведене, просив суд стягнути з ТОВ "Тернопільоблгаз" заборгованість в загальній сумі 52 911 376, 62 грн, з якої: 35 550 376, 95 грн - основний борг, 8 580 937, 48 грн пеня, 514 856, 25 грн 3% річних, 2 493 145, 94 грн інфляційні втрати та 5 772 060, 00 грн - штраф. Також, у зв`язку із зменшенням позовних вимог з 57 482 065, 31 грн до 52 911 376, 62 грн, просив суд постановити ухвалу про повернення судового збору в розмірі 68 560, 33 грн.

З огляду на оголошену 05.12.2022 о 13:41 год. на території Тернопільської області повітряну тривогу, яка тривала до 16:10 год., підготовче засідання 05.12.2022 о 14:30 год. не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 05.12.2022 суд продовжив строк підготовчого провадження у справі №921/489/22 на тридцять днів та призначив підготовче засідання на 09:30 год. 19.12.2022.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 07.12.2022 задоволено заяву ТзОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" б/н від 06.12.2022 (вх. № 8270 від 06.12.2022) про участь його повноважного представника - адвоката Піун С. П. у судовому засіданні 19.12.2022 о 09:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В підготовчому засіданні 19.12.2022, яке відбулось в режимі відеоконференції за участі повноважних представників сторін, суд прийняв заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог; встановив, що предметом судового розгляду є стягнення з ТОВ "Тернопільоблгаз" 35 550 376, 95 грн основної заборгованості, 8 580 937, 48 грн пені, 514 856, 25 грн 3% річних, 2 493 145, 94 грн інфляційних втрат, 5 772 060, 00 грн штрафу та оголосив перерву до 08:45 год. 04.01.2023.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 26.12.2022 задоволено заяву ТзОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" б/н від 26.12.2022 (вх. № 8814 від 26.12.2022) про участь його повноважного представника - адвоката Піун С. П. у судовому засіданні 04.01.2023 о 08:45 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У підготовчому засіданні 04.01.2023, яке відбулось в режимі відеоконференції за участі повноважного представника позивача, суд, враховуючи клопотання відповідача б/н від 04.01.2023 (вх. №79 від 04.01.2023), оголосив перерву до 09:25 год. 16.01.2023, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Відповідача про підготовче засідання 16.01.2023 повідомлено відповідною ухвалою.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 09.01.2023 задоволено заяву ТзОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" б/н від 09.01.2023 (вх. № 118 від 09.01.2023) про участь його повноважного представника - адвоката Піун С. П. у судовому засіданні 16.01.2023 о 09:25 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В підготовчому засіданні 16.01.2023, яке відбулось в режимі відеоконференції за участі повноважних представників сторін, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 14:30 год. 06.02.2023.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 25.01.2023 задоволено заяву ТзОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" б/н від 23.01.2023 (вх. № 555 від 23.01.2023) про участь його повноважного представника - адвоката Піун С. П. у судовому засіданні 06.02.2023 о 14:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

06.12.2023 на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 06.02.2023 (вх. № 1023) про відкладення судового засідання на іншу дату у зв`язку із участю повноважного представника на слідчих діях у кримінальному провадженні.

Судове засідання 06.02.2023 о 14:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою он-лайн сервісу "vkz.court.gov.ua" за участі повноважного представника позивача не відбулось, з огляду на технічні проблеми. Поряд з цим, оскільки встановлюючи зв`язок з представником позивача, будь-яких технічних проблем чи несправностей у Господарському суді Тернопільської області не виявлено, технічною службою відповідний акт не складався.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 06.02.2023, враховуючи клопотання відповідача, неявку в судове засідання повноважних представників сторін, з метою з`ясування всіх обставин справи, ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів юридичних осіб та надання сторонам, передбаченого ст. 7, 13 ГПК України, рівного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, суд відклав розгляд справи по суті на 15:30 год. 20.02.2023.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 07.02.2023 задоволено заяву ТзОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" б/н від 06.02.2023 (вх. № 1054 від 07.02.2023) про участь його повноважного представника - адвоката Піун С. П. у судовому засіданні 20.02.2023 о 15:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

20.02.2023 відповідач в порядку ч. 1 ст. 207 ГПК України звернувся до суду з клопотанням б/н від 20.02.2023 (вх. №1511) про долучення доказів. Зокрема, відповідач просив долучити до матеріалів справи платіжні доручення та платіжні інструкції за період з 08.11.2022 по 17.02.2023. Вказав, що станом на 17.02.2023 залишок основного боргу ТОВ "Тернопільоблгаз" становить 28 269 635, 54 грн.

В судовому засіданні 20.02.2023, яке відбулось в режимі відеоконференції за участі повноважних представників сторін, суд відклав розгляд справи по суті на 09:10 год. 13.03.2023; зобов`язав позивача з`ясувати наявність здійснених відповідачем оплат суми основного боргу станом на 13.03.2023.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 27.02.2023 задоволено заяву ТзОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" б/н від 24.02.2023 (вх. № 1655 від 24.02.2023) про участь його повноважного представника - адвоката Піун С. П. у судовому засіданні 13.03.2023 о 09:10 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

10.03.2023 від відповідача надійшло клопотання б/н від 10.03.2023 (вх. №2112), в якому останній повідомив, що станом на 10.03.2023 залишок основного боргу ТОВ "Тернопільоблгаз" перед позивачем становить 27 600 597, 94 грн. В підтвердження наведеного долучив копії платіжних доручень за період з 18.02.2023 по 09.03.2023. Враховуючи наведене, просив суд поновити строк для подання клопотання про долучення доказів та долучити відповідні докази до матеріалів справи №921/489/22.

В судовому засіданні 13.03.2023, яке відбулось в режимі відеоконференції за участі повноважного представника позивача, суд поновив відповідачу строк для подання долучених до клопотань б/н від 20.02.2023 (вх. №1511) та б/н від 10.03.2023 (вх. №2112) доказів, приєднав відповідні докази до матеріалів справи, розпочав розгляд справи по суті, заслухав вступне слово представника позивача та оголосив перерву до 15:30 год. 27.03.2023, про що постановив відповідні ухвали, які занесено до протоколу судового засідання. Відповідача про судове засідання 27.03.2023 повідомлено відповідною ухвалою.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 15.03.2023 задоволено заяву ТзОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" б/н від 14.03.2023 (вх. № 2250 від 15.03.2023) про участь його повноважного представника - адвоката Піун С. П. у судовому засіданні 27.03.2023 о 15:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В судовому засіданні 27.03.2023, яке відбулось в режимі відеоконференції за участі повноважних представників сторін, суд продовжив розгляд справи по суті, заслухав вступне слово представника відповідача, з`ясував обставини справи, дослідив наявні в матеріалах справи письмові докази та оголосив перерву до 09:05 год. 06.04.2023, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 30.03.2023 задоволено заяву ТзОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" б/н від 28.03.2023 (вх. № 2666 від 28.03.2023) про участь його повноважного представника - адвоката Піун С. П. у судовому засіданні 06.04.2023 о 09:05 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В судовому засіданні 06.04.2023, яке відбулось в режимі відеоконференції за участі повноважних представників сторін, суд продовжив розгляд справи по суті, заслухав заключне слово повноважних представників сторін та оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Повноважний представник відповідача в судовому засіданні 06.04.2023 підтримав позицію ТОВ "Тернопільоблгаз", наведену у відзиві на позов. Поряд з цим, просив суд, у випадку, якщо суд дійде до переконання про наявність підстав для задоволення позову, взяти до уваги здійснені станом на 09.03.2023 проплати та зменшити розмір заявлених до стягнення сум пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат на 80 %.

Представник позивача в судовому засіданні 06.04.2023 підтвердив вказану відповідачем станом на 09.03.2023 суму основного боргу в розмірі 27 600 597, 94 грн. Позовні вимоги, з врахуванням здійснених відповідачем станом на 09.03.2023 оплат, підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив, заяві про зменшення розміру позовних вимог та посилаючись на наявні в матеріалах справи письмові докази. Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій вважає безпідставним.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях доводи та пояснення повноважних представників сторін, дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд встановив таке.

31.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", як Продавцем, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз", як Покупцем, з іншої сторони, укладено Рамковий договір купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ТОГ (далі - Рамковий договір).

П. 1.1, 1.3 Рамкового договору визначено, що цей договір (включаючи усі зміни та доповнення) регулює відносини Сторін щодо купівлі-продажу, передачі та прийому природного газу за угодою, що надалі іменується - "Індивідуальний Договір". Форма Індивідуального Договору наведена у Додатку 1, що є невід`ємною частиною Договору. Умовами Індивідуального Договору визначається Договірна ціна, Договірна вартість, Договірний обсяг, Періоди поставки, порядок оплати, Пункт поставки та інші умови, визначені згідно з цим Договором. У разі якщо інше не передбачено умовами Індивідуального Договору, застосовуються положення цього Рамкового Договору.

Згідно з п. 1.4. Рамкового договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю природний газ в обсягах та у строки, що погоджені Сторонами у відповідному Індивідуальному Договорі, а Покупець зобов`язується прийняти і своєчасно сплатити вартість такого обсягу газу у розмірі, строки та у порядку, що визначені відповідним Індивідуальним Договором та цим Рамковим Договором.

Відповідно до п. 2.1 Рамкового договору загальна кількість природного газу, що передається Продавцем Покупцю на виконання цього Договору, дорівнює обсягу природного газу, що передається відповідно до Індивідуального Договору за цим Договором, та визначається на підставі Комерційних актів.

Продавець передає Покупцеві природний газ у порядку та на умовах, визначених у Індивідуальному Договорі. Перехід права власності на природний газ відбувається на умовах, передбачених цим Договором, якщо інше не передбачено Індивідуальним Договором (п. 3.1. Рамкового договору).

П. 3.3 3.4 Рамкового договору визначено, що передача та приймання природного газу здійснюється на ВТТ шляхом надання Сторонами Оператору ГТС торгових сповіщень на відчуження/набуття природного газу в Інформаційній платформі Оператора ГТС, відповідно до вимог Кодексу ГТС. Право власності на природний газ переходить від Продавця до Покупця у ВТТ. Після переходу права власності на природний газ Покупець несе всі ризики і бере на себе всю відповідальність, пов`язану із правом власності на природний газ.

Згідно з п. 3.9 - 3.11 Рамкового договору після закінчення періоду поставки, у якому була здійснена передача газу, але не пізніше 8-го числа місяця, наступного за періодом поставки, якщо інше не передбачено Індивідуальним Договором, Продавець складає, підписує, скріплює своєю печаткою Комерційний акт та направляє на підпис Покупцю його скановану копію на електронну адресу Покупця, вказану у Розділі 11 цього Договору. Комерційний акт вважається отриманим Покупцем в день направлення його Продавцем на електронну адресу Покупця, також Продавець надсилає на підпис Покупцю оригінали Комерційного акту у двох примірниках, підписані та скріплені печаткою Продавця на поштову адресу Покупця вказану у Розділі 11 цього Договору.

Покупець підписує, скріплює печаткою (за наявності) отриману скановану копію Комерційного акту та направляє підписану ним скановану копію на електронну адресу Продавця, вказану у Розділі 11 цього Договору. Покупець також підписує оригінал отриманого від Продавця Комерційного акту та повертає один примірник підписаного Покупцем Комерційного акту Продавцю, не пізніше 12-го числа місяця, наступного за Періодом поставки на поштову адресу Продавця, вказану у Розділі 11 цього Договору.

У разі неповернення підписаного Покупцем переданого йому Комерційного акту у визначений Договором строк, такий акт вважається підписаним Покупцем.

Відповідно до п. 4.1-4.3 Рамкового договору загальна вартість цього Договору не може перевищувати 1 656 960 200, 00 грн, включаючи ПДВ. Продаж природного газу здійснюється за Договірною ціною, що встановлюється між Продавцем та Покупцем на умовах Індивідуального Договору. Договірна вартість розраховується і підлягає сплаті в українських гривнях у безготівковій формі на рахунок Продавця. Договірна вартість кожного Договірного обсягу газу визначається на умовах Індивідуального Договору та округлюється до 2-х знаків після коми. Покупець має здійснити оплату за природний газ на умовах, передбачених Індивідуальним договором.

Моментом оплати вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок Продавця. У платіжних дорученнях Покупець обов`язково має вказувати призначення платежу, номер та дату Рамкового договору та Індивідуального Договору. У випадку виникнення у Покупця заборгованості за Договором, Продавець має право зарахувати грошові кошти, отримані від Покупця в поточному періоді поставки, незалежно від призначення платежу, в рахунок погашення існуючої заборгованості (п. 4.5-4.6, 4.8 Рамкового договору).

Відповідно до пп. 5.2.2 п. 5.2 Рамкового договору Покупець зобов`язався забезпечувати своєчасну та повну оплату газу, надання забезпечення згідно з умовами цього Договору та Індивідуального Договору. Продавець зобов`язався забезпечити передачу газу у власність Покупця на умовах та в обсягах, визначених Договором та Індивідуальним договором.

П. 6.1. Рамкового договору сторони передбачили, що за невиконання або неналежне виконання своїх договірних зобов`язань вони несуть відповідальність передбачену чинним законодавством України, Договором та Індивідуальним Договором.

Цей Договір набуває чинності з дати підписання його уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності), але не раніше дати приєднання Покупця до Договору про утворення балансуючої групи, згідно з яким Продавець є стороною, відповідальною за добовий небаланс групи, та діє в частині здійснення розрахунків між Сторонами до їх повного та належного здійснення, а в частині передачі газу Покупцю по « 30» квітня 2022 року (включно) (п. 9.1 Рамкового Договору).

31.10.2021 між сторонами у справі укладено Індивідуальний договір №БГр-21/22-ТОГ до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ТОГ від 31.10.2021 (далі Індивідуальний договір).

П. 1, 2 Індивідуального договору сторони визначили загальний період поставки з 01.11.2021 по 30.04.2022 (включно). Сторони узгодили, що договірний обсяг природного газу за загальний період поставки, що передається на умовах Індивідуального договору, складається з суми усіх Договірних обсягів за кожний період поставки, які формуються на підставі Додаткових угод, укладених відповідно до пункту 7 цього Індивідуального договору та заявок Покупця про обсяг природного газу.

Плановий Договірний обсяг природного газу за Загальний період поставки складає 223 310, 00 тис. куб. м (п. 3 Індивідуального договору).

Згідно з п. 7 Індивідуального договору протягом 3-х (трьох) робочих днів після отримання Продавцем Заявки, Сторони укладають відповідну Додаткову угоду до Індивідуального Договору, в якій визначають Договірний обсяг природного газу на Період поставки, відповідно до поданої Заявки та його Договірну вартість.

У п. 8 Індивідуального договору сторони погодили, що договірна вартість газу за період поставки розраховується як добуток Договірного обсягу відповідно до укладеної Сторонами Додаткової угоди та наданої Покупцем Заявки та Договірної ціни, визначеної в пункті 10 Індивідуального договору.

Договірна вартість газу за загальний період поставки розраховується як сума Договірних вартостей за всі періоди поставки протягом загального періоду поставки. Договірна ціна природного газу, який буде придбаний Покупцем на умовах цього Індивідуального Договору, за Загальний період поставки буде становити 7 420, 00 грн з ПДВ за 1 000 куб. м (п. 9 - 10 Індивідуального договору).

Відповідно до п. 12 Індивідуального договору оплата Договірної вартості за відповідний період поставки здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами на банківський рахунок Продавця протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів, починаючи з дня, наступного за днем закінчення відповідного періоду поставки.

Покупець має право здійснити 100% передоплату договірного обсягу природного газу за період поставки, вказаного у Додатковій угоді до Індивідуального договору, не пізніше ніж за 5 (п`ять) банківських дня до початку такого періоду поставки (п. 13 Індивідуального договору).

Згідно з п. 14 Індивідуального договору Покупець зобов`язався надавати Продавцю не пізніше ніж за 2 (два) банківські дні до початку періоду поставки: жовтень 2021 р., листопад 2021 р., грудень 2021 р., січень 2022 р., лютий 2022 р., березень 2022 р., квітень 2022 р., один з наступних видів забезпечення виконання своїх платіжних зобов`язань за Індивідуальним договором:

- у вигляді безвідкличної безумовної банківської гарантії у сумі, що становить 100% договірної вартості газу за відповідний період поставки, визначеної сторонами у Додатковій угоді до Індивідуального договору, укладеної відповідно до пунктів 7 та 16 Індивідуального договору, та закінченням строку такої банківської гарантії не раніше ніж через 31 день після закінчення терміну оплати, визначеного у пункті 12 цього Індивідуального договору. Банківська гарантія має бути складена Банком-гарантом за формою та відповідати вимогам, що наведені у Додатку 2 до цього Індивідуального договору. Усі витрати, пов`язані з банківською гарантією, здійснюються за рахунок Покупця;

- укласти Договір або додаткову угоду до Договору банківського рахунку щодо здійснення Договірного списання (надалі Договір про договірне списання) з рахунку Покупця, на який надходять кошти від побутових споживачів. Договір про договірне списання укладається між Покупцем, Продавцем та банком, в якому обслуговується відповідний рахунок Покупця. Покупець також зобов`язується не відкривати інших рахунків в будь-яких банківських установах для отримання коштів від побутових споживачів та не здійснювати розрахунки з побутовими споживачами із застосуванням будь-яких інших рахунків, ніж рахунок, відносно якого укладений Договір про договірне списання. Договір про договірне списання має містити умови, викладені у Додатку 3 до цього Індивідуального договору.

П. 15 Індивідуального договору сторони визначили, що передача природного газу Покупцю у періоді поставки: жовтень 2021 р., листопад 2021 р., грудень 2021 р., січень 2022 р., лютий 2022 р., березень 2022 р., квітень 2022 р. здійснюється Продавцем за умови належного виконання Покупцем вимог п. 13 або 14 Індивідуального договору.

Відповідно до п. 16 Індивідуального договору будь-які зміни щодо планового договірного обсягу природного газу за загальний період поставки та/або договірного обсягу, зазначеного у Додатковій угоді, укладеній на відповідний період поставки, передбаченому п. 3 Індивідуального договору, можуть вноситися тільки за погодженням сторін шляхом підписання додаткової угоди до Індивідуального договору.

Цей Індивідуальний Договір складений у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності), але не раніше дати приєднання Покупця до Договору про утворення балансуючої групи, згідно з яким Продавець є стороною, відповідальною за добовий небаланс групи. Індивідуальний Договір є невід`ємною частиною Рамкового Договору. Інші умови Рамкового Договору залишаються незмінними (п. 20, 22 Індивідуального договору).

31.10.2021, 19.11.2021, 21.12.2021, 19.01.2022, 17.02.2022 та 16.03.2022 сторони у справі уклали Додаткові угоди №11- БГр- ТОГ, №12- БГр-ТОГ, №01- БГр-ТОГ, №02- БГр-ТОГ, №03-БГр-ТОГ, №04-БГр-ТОГ до Індивідуального договору №БГр-21/22-ТОГ від 31.10.2021 до Рамкового Договору купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ТОГ від 31.10.2021, у яких визначили, зокрема, помісячний обсяг поставки та відповідну договірну вартість природного газу на кожен період поставки.

30.11.2021, 31.12.2021, 31.01.2022, 28.02.2022, 31.03.2022 та 30.04.2022 між сторонами у справі підписано Додаткові угоди №1 до Додаткових угод №11- БГр-ТОГ від 31.10.2021, №12- БГр-ТОГ від 19.11.2021, №01-БГр-ТОГ від 21.12.2021, №02- БГр-ТОГ від 19.01.2022, №03-БГр-ТОГ від 17.02.2022 та №04-БГр-ТОГ від 16.03.2022 до Індивідуального договору №БГр-21/22-ТОГ від 31.10.2021 до Рамкового Договору купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ТОГ від 31.10.2021, якими, зокрема, змінено обсяги поставок природного газу у кожному періоді та відповідну договірну вартість.

Усі зазначені вище Рамковий договір купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ТОГ від 31.10.2021, Індивідуальний договір №БГр-21/22-ТОГ від 31.10.2021, Додаткові угоди до нього та додаткові угоди до Додаткових угод до нього підписано повноважними представниками сторін, підписи скріплено печатками юридичних осіб. Докази визнання їх недійсним в судовому порядку в матеріалах справи відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов укладеного правочину позивачем у період з листопада 2021 року по квітень 2022 року поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 811 933 500, 00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи комерційними актами приймання-передачі природного газу:

- №1_11-БГр-ТОГ від 30.11.2021 на суму 118 089 300, 00 грн;

- №1_12-БГр-ТОГ від 31.12.2021 на суму 186 835 600, 00 грн;

- №1_01-БГр-ТОГ від 31.01.2022 на суму 191 361 800, 00 грн;

- №1_02-БГр-ТОГ від 28.02.2022 на суму 124 396 300, 00 грн;

- №1_03-БГр-ТОГ від 31.03.2022 на суму 116 865 000, 00 грн;

- №1_04-БГр-ТОГ від 30.04.2022 на суму 74 385 500, 00 грн.

Поряд з цим, оплату за поставлений у вказаний період природний газ відповідач здійснював з порушенням договірних умов в частині повної та своєчасної оплати, внаслідок чого станом на 31.07.2022 сума простроченого та несплаченого основного боргу ТОВ "Тернопільоблгаз" перед позивачем становила 47 786 146, 96 грн.

Несвоєчасне проведення відповідачем розрахунків за отриманий природний газ слугувало підставою для звернення 03.10.2022 (згідно з поштовою квитанцією на конверті) ТзОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до суду з позовом про стягнення з відповідача існуючої станом на 31.07.2022 суми основного боргу в розмірі 47 786 146, 96 грн, пені в розмірі 386 184, 28 грн за період з 15.06.2022 по 31.07.2022, 3% річних в розмірі 203 171, 04 грн за період з 15.06.2022 по 31.07.2022, інфляційних втрат в розмірі 334 503, 03 грн за липень 2022 року та 5 772 060, 00 грн штрафу (10% від суми простроченого основного боргу станом на 15.06.2022).

Разом із тим, як вже зазначалось вище, зважаючи на те, що у період з 01.08.2022 по 31.10.2022 ТОВ "Тернопільоблгаз" в рахунок оплати суми основного боргу за Індивідуальним договором №БГр-21/22-ТОГ від 31.10.2021 до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ТОГ від 31.10.2021 здійснено платежі на загальну суму 12 235 770, 01 грн, 29.11.2022 позивачем подано, а судом прийнято заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно з якою ТзОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" просило суд стягнути з відповідача заборгованість в загальній сумі 52 911 376, 62 грн, з якої: 35 550 376, 95 грн існуючий станом на 31.10.2022 основний борг; 8 580 937, 48 грн пеня, нарахована за період з 15.06.2022 по 31.10.2022; 514 856, 25 грн 3% річних, нараховані за період з 15.06.2022 по 31.10.2022; 2 493 145, 94 грн інфляційні втрати, нараховані за період липень-жовтень 2022 року та 5 772 060, 00 грн - штраф.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Ст. 692 ЦК України визначений обов`язок покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.632 ЦК України).

Згідно з ст. 190 ГК України вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.

Ч. 1 ст. 191 ГК України передбачено, що державні регульовані ціни запроваджуються Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади, державними колегіальними органами та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" № 329-VIII від 09.04.2015 передбачено, що постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Матеріалами справи підтверджено, що ціна газу на періоди поставки листопад-грудень 2021 р. та січень-квітень 2022 р. була врегульована сторонами відповідно до умов Індивідуального договору №БГр-21/22-ТОГ до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ТОГ від 31.10.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Ч. 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Ст. 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

Факт передачі позивачем та прийняття відповідачем у період з листопада 2021 року по квітень 2022 року природного газу на загальну суму 811 933 500, 00 грн підтверджено наявними в матеріалах справи та вказаними вище комерційними актами приймання-передачі природного газу.

Часткова оплата вартості отриманого у вказаний період природного газу та наявність станом на 31.10.2022 заборгованості в сумі 35 550 376, 95 грн підтверджена наявними в матеріалах справи: реєстром платежів на користь ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" від ТОВ "Тернопільоблгаз" за період з 31.10.2021 по 31.07.2022, операціями по підприємству відповідача, випискою по особовому рахунку ТОВ "Тернопільоблгаз" тощо.

Однак, судом встановлено, що в процесі розгляду справи, станом на 09.03.2023 (включно), відповідачем, внаслідок здійсненого договірного списання, погашено основний борг на суму 7 949 779, 01 грн, що підтверджується долученими ТОВ "Тернопільоблгаз" до матеріалів справи платіжними дорученнями, платіжними інструкціями.

Доказів добровільної та повної оплати вартості отриманого протягом листопада 2021 року квітня 2022 року природного газу відповідач не надав.

Присутній в судовому засіданні 06.04.2023 повноважний представник позивача факт часткової (на суму 7 949 779, 01 грн) сплати відповідачем заявленої до стягнення суми боргу та, відповідно, наявності у ТОВ "Тернопільоблгаз" станом на 09.03.2023 включно заборгованості в сумі 27 600 597 грн 94 коп. не заперечив.

За даних обставин, обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають до задоволення суд визнає вимоги ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про стягнення з ТОВ "Тернопільоблгаз" 27 600 597 грн 94 коп. основного боргу.

Провадження у справі в частині стягнення 7 949 779, 01 грн основного боргу суд закриває на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, за відсутністю предмету спору.

Зважаючи на встановлені вище обставини та умови укладених Договорів, суд погоджується з доводами позивача про безпідставність наведених відповідачем у відзиві на позов заперечень.

Окрім того, суд вважає за доцільне зазначити, що за умовами укладеного між сторонами у справі Індивідуального договору (п. 14) Договір про договірне списання є одним із видів забезпечення виконання платіжних зобов`язань Покупця за Індивідуальним договором. В силу положень п. 15 Індивідуального договору укладення Договору про договірне списання є умовою передачі газу Покупцю у період поставки. Зі змісту долученого відповідачем до відзиву на позов Договору про договірне списання за №6 від 25.03.2022 вбачається, що останній укладено з метою належного здійснення відповідачем розрахунків за Договором купівлі-продажу природного газу. Вказаний правочин не змінює встановлений сторонами Індивідуального договору порядок та строк розрахунків. За умовами п. 3.12 Договору про договірне списання виконання грошових зобов`язань відповідача перед позивачем за Договором купівлі-продажу здійснюється у сьому чергу. При цьому п. 3.7 Договору про договірне списання передбачає можливість призупинення послуги договірного списання у разі повного виконання відповідачем порушених грошових зобов`язань.

За даних обставин, суд погоджується з твердженнями позивача про те, що Договір про договірне списання не обмежував відповідача у можливості здійснювати розрахунки за триманий природний газ поза межами механізму автоматичного списання.

Окрім того, предметом судового розгляду у даній справі, з врахуванням прийнятої заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, є вимоги ТзОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про стягнення з відповідача 8 580 937, 48 грн пені, 514 856, 25 грн 3% річних, 2 493 145, 94 грн інфляційних втрат та 5 772 060, 00 грн штрафу.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

П. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється в письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Ст. 546-551 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. При цьому, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і її розмір (ч. 2 ст. 551 ЦК України) встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що пеня нараховується в розмірі, встановленому умовами договору, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який стягується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 ГК України, в силу якої у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено ч. 2 ст. 231 ГК України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно з ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Судом враховано, що аналогічна правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17 та від 02.04.2019 у справі №917/194/18.

П. 6.3 Рамкового договору сторони передбачили, що за порушення Покупцем строків проведення розрахунків за природний газ, визначених Договором та/або Індивідуальним Договором, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, Покупець зобов`язаний сплатити на користь Продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а у випадку порушення Покупцем строків оплати за природний газ більше ніж на 5 (п`ять) робочих днів, Покупець зобов`язаний сплатити на користь Продавця додатково штраф, розмір якого становить 10% від суми простроченого платежу.

На підставі наведених вище норм чинного законодавства та умов укладеного правочину, з врахуванням здійснених відповідачем оплат, позивачем заявлено до стягнення пеню в сумі 8 580 937, 48 грн та 3% річних в сумі 514 856, 25 грн, нараховані за період з 15.06.2022 по 31.10.2022; 2 493 145, 94 грн інфляційних втрат, нарахованих за період липень-жовтень 2022 року та 5 772 060, 00 грн штрафу, нарахованого на існуючу станом на 15.06.2022 суму боргу.

Згідно із усталеною судовою практикою застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань "господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості".

Судом розглянуто проведені позивачем розрахунки заявлених до стягнення сум 3 % річних та інфляційних втрат та в межах визначених позивачем періодів нарахування, проведено перерахунок заявлених до стягнення сум.

Згідно з проведеним судом перерахунком нарахування 3% річних в сумі 514 856, 25 грн за період з 15.06.2022 по 31.10.2022 є обґрунтованим та правомірним.

Згідно з проведеним судом перерахунком заявленої до стягнення суми інфляційних втрат, правомірним, в межах визначених позивачем періодів, з врахуванням наявної станом на 31.07.2022, 31.08.2022, 30.09.2022 та 31.10.2022 суми боргу та сум інфляційних нарахувань попередніх періодів, є нарахування таких в загальній сумі 2 446 350, 07 грн. Інфляція в сумі 46 795, 87 грн нарахована позивачем безпідставно (проведений судом перерахунок в матеріалах справи).

Слід зазначити, що при перерахунку заявленої до стягнення суми інфляційних втрат судом враховано постанову Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19, у якій вказано, що: "У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення.

При цьому суд вважає, за доцільне зазначити, що річні та інфляційні втрати були заявлені позивачем на підставі прямої норми закону. Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Інфляційні втрати та річні не є штрафними санкціями, нараховуються незалежно від вини боржника та входять до складу грошового зобов`язання, відповідно, здійснення їх розрахунку не є однаковим з обчисленням штрафних санкцій (пені та штрафу) та не залежить від їх застосування (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові №921/713/21 від 24.11.2022).

За даних обставин правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення суд визнає вимоги позивача про стягнення з відповідача 514 856, 25 грн 3% річних та 2 446 350, 07 грн інфляційних втрат.

В частині стягнення 46 795, 87 грн інфляційних втрат суд відмовляє.

Також судом розглянуто проведені позивачем розрахунки заявленої до стягнення суми пені та в межах визначених позивачем періодів нарахування, проведено перерахунок заявлених до стягнення сум.

Згідно з проведеним судом перерахунком нарахування пені в сумі 8 580 937, 48 грн за період з 15.06.2022 по 31.10.2022 є обґрунтованим та правомірним.

Окрім того, судом встановлено, що зважаючи на допущену відповідачем прострочку в оплаті вартості природного газу, отриманого за наведеними вище комерційними актами приймання-передачі природного газу, встановлену умовами укладеного правочину відповідальність, наявну станом на 15.06.2022 суму заборгованості (57 720 600 грн), прострочення по сплаті якої склало більше ніж на 5 (п`ять) робочих днів, правомірним є і нарахування штрафу.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку суми штрафу в загальному розмірі 5 772 060 грн 00 коп. (10% від 57 720 600 грн), суд дійшов висновку про те, що нарахування здійснено вірно.

В той же час, враховуючи заявлене представником відповідача клопотання та встановлені обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню з відповідача, з огляду на таке.

Згідно з ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому неустойка, виходячи з приписів ст. 546, 549 ЦК України та ст. 230 ГК України,має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Відповідно до ст. 3 ЦК України одними із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Сторони є вільними у виборі контрагента, у визначенні умов договору, тощо, що відповідає нормам закону. Добросовісність, розумність та справедливість є засадами зобов`язальних правовідносин і зміст даних принципів полягає у тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права з дотриманням прав і інтересів інших осіб. В свою чергу, добросовісність є внутрішнім критерієм, в той час як справедливість і розумність - зовнішнім або об`єктивним, і зазначені принципи у сукупності є оціночними категоріями цивільного права.

Суд враховує і те, що цивільне законодавство не дає визначення даних принципів, віддаючи це на розсуд сторін зобов`язання, тобто укладаючи угоду сторони повинні керуватись внутрішнім критерієм - добросовісністю по відношенню до контрагента (вчиняти дії таким чином, щоб при цьому не завдавалася шкода, неможливість укладення зобов`язання на засадах обману, насильства, зловживання довірою, дотримуватись правової поведінки суб`єктів зобов`язання, вчиняти всі залежні від сторони зобов`язання дії щодо належного виконання зобов`язання та непорушення прав інших осіб), і виходити з зовнішнього критерію - справедливості та розумності, що виражається в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню, тобто кожна сторона у виконанні цивільно-правових зобов`язань повинна дотримуватись такої поведінки по відношенню до своїх прав і обов`язків, яка б виключала необ`єктивні (неупереджені, несправедливі) дії сторін зобов`язання стосовно одна одної.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Отже, цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності. Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити майновий стан сторін, співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, а також чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд відзначає, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів ст. 86 ГПК України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18.

В аспекті права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд звертає увагу на наступні обставини та вважає за необхідне використати надане національним законодавством України право суду на зменшення розміру штрафних санкцій.

Надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, враховуючи інтереси обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених ст. 3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, приймаючи до уваги:

- ступінь виконання зобов`язання відповідачем та поведінку винної сторони: відповідач не ухилявся від виконання взятих на себе зобов`язань за Договором, основний борг систематично погашається шляхом договірного списання;

- позивач застосував до відповідача також таку міру відповідальності як стягнення 3% річних та інфляційні втрати, які виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

- пеня та штраф є лише санкцією за невиконання зобов`язання, а не основним боргом, а тому при зменшенні їх розміру позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому становищі з урахуванням задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат;

- основною метою інституту неустойки є стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов`язання; при цьому остання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора, суд доходить висновку про наявність об`єктивних підстав та доцільність зменшення пені та штрафу на 80% (8 580 937 грн 48 коп. - 80% = 1 716 187 грн 50 коп.; 5 772 060, 00 грн 80% = 1 154 412,00 грн).

Таке зменшення розміру пені та штрафу суд вважає розумним та оптимальним балансом інтересів сторін у даному спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків як для позивача, так і для відповідача.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафу суд задовольняє частково та вважає за доцільне стягнути з відповідача пеню в сумі 1 716 187 грн 50 коп. та штраф в сумі 1 154 412, 00 грн

В задоволенні позову в частині стягнення 6 864 749 грн 98 коп. пені та 4 617 648, 00 грн штрафу суд відмовляє.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 792 968, 71 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (без врахування зменшених судом сум пені та штрафу) суд покладає на відповідача.

Окрім того, судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивач згідно з платіжним дорученням за № від 30.09.2022 сплатив судовий збір на суму 862 230 грн 98 коп., що становило 1, 5% від ціни первісного позову 57 482 065, 31 грн.

Зарахування судового збору в розмірі 862 230 грн 98 коп., сплаченого згідно платіжного доручення № від 30.09.2022 до Державного бюджету України судом перевірено перед постановленням ухвали про відкриття провадження у справі.

29.11.2022 позивачем подано, а ухвалою суду від 19.12.2022 прийнято заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно з якою визначено ціну позову в розмірі 52 911 376, 62 грн. Відповідно, за розгляд даної вимоги належить до сплати судовий збір в сумі 793 670, 65 грн.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Ч. 2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

За даних обставин, зважаючи на те, що предметом судового розгляду у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача 52 911 376, 62 грн, беручи до уваги заявлене позивачем у заяві про зменшення розміру позовних вимог клопотання про повернення судового збору, судовий збір в сумі 68 560, 33 грн, сплачений відповідно до платіжного доручення № від 30.09.2022 на суму 862 230 грн 98 коп., підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

На підставі наведеного, керуючись ст. 12-14, 73-79, 86, 123, 129, 197, 232-233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільоблгаз", вул. Чернівецька, буд. 54 А, м. Тернопіль, 46006, ідентифікаційний код 39555103, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116, ідентифікаційний код 242399676, 27 600 597 грн 94 коп. боргу; 1 716 187 грн 50 коп. пені; 514 856 грн 25 коп. 3% річних; 2 446 350 грн 07 коп. інфляційних втрат, 1 154 412 грн 00 коп. штрафу та 792 968 грн 71 коп. судового збору.

3. Провадження у справі в частині стягнення 7 949 779 грн 01 коп. основного боргу закрити.

4. В решті позову відмовити.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116, ідентифікаційний код 242399676, з Державного бюджету України судовий збір в сумі 68 560 грн 33 коп., сплачений згідно з платіжним дорученням № від 30.09.2022 на суму 862 230 грн 98 коп.

Платіжне доручення № від 30.09.2022 на суму 862 230 грн 98 коп. знаходиться в матеріалах справи.

6. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

7. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.04.2023

Суддя І.М. Гирила