РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.04.2023Справа № 910/11956/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Одинцові О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури №6 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву та Київського національного університету технологій та дизайну до Товариства з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Хотел Груп", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" про стягнення 4 165 528,37 грн., за участю прокурора - Захарової Ю.О., представників позивача 1 - Павленка А.В., позивача 2 - Грищенко А.Л. відповідача - Кобелєва О.О., третьої особи - Петрушенка В.В.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року Заступник керівника Київської місцевої прокуратури №6 звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою в інтересах держави в особі позивачів до відповідача про відшкодування 4 165 528,37 грн. упущеної вигоди за період з 01.02.2016 року по 19.12.2019 року, а саме:

- 50% суми орендної плати без ПДВ в розмірі 1 735 636,82 грн. на користь Київського національного університету технологій та дизайну;

- 20% ПДВ від загальної суми орендної плати в розмірі 694 254,73 грн. на користь Київського національного університету технологій та дизайну;

- 50% суми орендної плати без ПДВ в розмірі 1 735 636,82 грн. на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву.

Ухвалою Господарським судом міста Києва від 25.08.2020 року позовну заяву разом з доданими до неї документами передано за підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.10.2020 року відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 09.11.2020 року та залучено до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіод-1".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.11.2020 року, яка залишена без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.02.2021 року позов Заступника керівника Київської місцевої прокуратури №6 в інтересах держави в особі Київського національного університету технологій та дизайну в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю Блек Сі Хотел Груп про стягнення упущеної вигоди у розмірі 50% суми орендної плати без ПДВ в сумі 1 735 636,82 грн та 20% ПДВ від загальної суми орендної плати в сумі 694 254,73 грн. залишено без розгляду.

25.11.2020 року позивач 1 подав до суду пояснення по суті справи, в яких просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

26.11.2020 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову, з тих підстав, що в судовому порядку не доведено незаконність зайняття Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" додаткових площ, що належать позивачу 2, тому відсутні підстави для стягнення коштів за використання цих площ орендарем (відповідачем).

14.12.2020 року прокурор подав до суду відповідь на відзив відповідача.

Постановою Верховного Суду від 01.06.2021 року ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.11.2020 року та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.02.2021 року у справі № 910/11956/20 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Господарського суду Одеської області.

20.08.2021 року позивач 1 подав до суду клопотання про передачу справи за виключною підсудністю на розгляд Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.08.2021 року справу № 910/11956/20 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

27.09.2021 року справа надійшла до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2021 року справу передано на розгляд судді Чебикіній С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2021 року справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання на 03.11.2021 року.

04.10.2021 року до канцелярії суду надійшов запит від Господарського суду Одеської області щодо направлення матеріалів справи до вказаного суду у зв`язку із надходженням апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.08.2021 року. Матеріали справи надіслані до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 року апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.08.2021 року та додані до неї матеріали повернуто скаржнику.

Після апеляційної інстанції справа надійшла до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2022 року сторін викликано в судове засідання на 22.06.2022 року.

20.06.2022 року відповідач подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі до завершення перегляду господарської справи № 910/4426/19 Касаційним господарським судом Верховного Суду та набрання законної сили судовим рішенням.

22.06.2022 року в судовому засіданні було розглянуте клопотання відповідача про зупинення провадження, яке надійшло до суду 20.06.2022 року.

Згідно п. 5. ч. 1. ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Проте, відповідачем у вищевказаному клопотанні не доведено об`єктивної неможливості розгляду даної справи до набрання законної сили рішенням у справі № 910/4426/19, а тому у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі судом відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.08.2022 року.

29.08.2022 року в судовому засіданні оголошено перерву на 21.09.2022 року.

12.10.2022 року третя особа подала до суду клопотання про повернення справи на стадію підготовчого провадження з тих підстав, що третя особа не отримувала кореспонденцію від Господарського суду м. Києва щодо даної справи, в задоволенні якого судом відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2022 року сторін викликано в судове засідання на 23.11.2022 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2022 року сторін викликано в судове засідання на 14.12.2022 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2023 року сторін викликано в судове засідання на 15.02.2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2023 року вирішено перейти зі стадії розгляду справи по суті до стадії підготовчого провадження.

15.02.2023 року в судовому засіданні оголошено перерву на 27.02.2023 року.

23.02.2023 року третя особа подала до суду письмові пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.03.2023 року.

22.03.2023 року в судовому засіданні оголошено перерву на 03.04.2023 року.

03.04.2023 року відповідач подав до суду заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності до позовних вимог та відмовити в позові.

Заслухавши пояснення прокурора, представників позивачів, відповідача та третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом позову є вимоги прокурора про відшкодування відповідачем 4 165 528,37 грн. упущеної вигоди за період з 01.02.2016 року по 19.12.2019 року, а саме:

- 50% суми орендної плати без ПДВ в розмірі 1 735 636,82 грн. на користь Київського національного університету технологій та дизайну;

- 20% ПДВ від загальної суми орендної плати в розмірі 694 254,73 грн. на користь Київського національного університету технологій та дизайну;

- 50% суми орендної плати без ПДВ в розмірі 1 735 636,82 грн. на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву.

В обґрунтування позову прокурор вказує на те, що відповідач протиправно користується нежилими приміщеннями площею 142,3 м2, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 16-А та є частиною гуртожитку, який на праві господарського відання закріплений за позивачем 2. За відсутності між позивачами та відповідачем відповідних договірних відносин державі завдано збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаної плати за використання цих приміщень) за період з 01.02.2016 року по 19.12.2019 року у сумі 4 165 528,37 грн. Крім того, прокурор вказує, що відповідач, який орендує приміщення у третьої особи, своїми незаконними діями у вигляді безоплатного використання приміщень гуртожитку завдає збитки державному бюджету.

Судом встановлено, що 24.05.2015 року між третьої особою Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" (орендодавець) та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Хотел Груп" (орендар) укладено договір найму (оренди) нерухомого майна № 24/05 (далі - договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар бере в строкове, платне користування приміщення цокольного поверху будівлі за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, № 16 літ. "А1", загальною площею 737,4 м2 з метою організації орендарем готелю (п. 1.1 договору).

Відповідно до п 2.1 договору об`єкт оренди становить частину приміщень цокольного поверху будівлі за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, № 16 літ. "А1".

За умовами п. 3.1 договору протягом строку дії даного договору щомісячно сплачує орендодавцю орендну плату за користування об`єктом, яка визначається сторонами в додатках до цього договору.

Пунктом 3.2 договору погоджено, що орендна плата нараховується та сплачується орендарем за період з моменту передачі об`єкта оренди орендареві за актом приймання-передачі до моменту повернення орендарем об`єкта оренди орендодавцеві за актом приймання-передачі.

Пунктом 3.3 договору погоджено, що орендна плата сплачується орендарем у вигляді 100% передоплати, не пізніше 10-го числа поточного місяця.

Згідно з п. 4.1 договору орендодавець зобов`язаний передати орендарю в оренду об`єкт згідно з цим договором за актом приймання-передачі, який підписується (затверджується) сторонами.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2016 року включно (в редакції додаткової угоди від 31.12.2015 року). Строк оренди починається з моменту передачі об`єкта оренди орендарю та триває до моменту повернення об`єкта оренди орендодавцю (п. 11.1 договору).

Відповідно до акту приймання-передачі об`єкта оренди від 08.06.2015 року орендодавець (третя особа) передав, а орендар (відповідач) прийняв в строкове платне користування на строк дії договору оренди приміщення цокольного поверху будівлі за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, № літ. "А1", загальною площею 737,4 м2.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.11.2019 року у справі № 910/4426/19 (набрало законної сили 20.10.2021 року) за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6 в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, Київського національного університету технологій та дизайну до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіод-1", Товариства з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Хотел Груп" про усунення перешкод у користуванні майном, що залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 року позов задоволено повністю, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Хотел Груп" усунути перешкоди у користуванні приміщеннями цокольного поверху загальною площею 142,3 м2 шляхом звільнення приміщення №1 загальною площею 19,2 м2, №2 загальною площею 18,1 м2, №3 загальною площею 18,9 м2, №4 загальною площею 20,8 м2, №5 загальною площею 20,2 м2, №6 загальною площею 34,6 м2, №7 загальною площею 10,5 м2 в будинку №16 літера А1 по вул. Лейпцизькій в м. Києві.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вищевказаним судовим рішенням від 25.11.2019 року у справі № 910/4426/19, встановлено, що приміщення цокольного поверху загальною площею 142,3 м2, а саме: приміщення №1 загальною площею 19,2 м2, №2 загальною площею 18,1 м2, №3 загальною площею 18,9 м2, №4 загальною площею 20,8 м2, №5 загальною площею 20,2 м2, №6 загальною площею 34,6 м2, №7 загальною площею 10,5 м2, не входять до складу приміщень площею 737,4 м2, на які у Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" виникло право власності.

Приміщення №1 загальною площею 19,2 кв.м, №2 загальною площею 18,1 кв.м, №3 загальною площею 18,9 кв.м, №4 загальною площею 20,8 кв.м, №5 загальною площею 20,2 кв.м, №6 загальною площею 34,6 кв.м, №7 загальною площею 10,5 кв.м входять до складу 93/100 будівлі гуртожитку №7, право власності на які належать Державі Україна в особі Міністерства освіти і науки України та закріплені за Київським національним університетом технологій і дизайну на праві господарського відання.

Крім того, вищезазначеним рішенням від 25.11.2019 року у справі № 910/4426/19 встановлено, що фактично Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" використовує (під розміщення готелю, ресторану) приміщення цокольного поверху гуртожитку №7 площею 913,88 м2, що на 176,48 м2 перевищує площу, передану у власність останнього.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги прокурор посилається на те, що за відсутності між позивачами та відповідачем відповідних договірних відносин державі завдано збитки у вигляді упущеної вигоди (неодержаної плати за використання цих приміщень) за період з 01.02.2016 року по 19.12.2019 року у сумі 4 165 528,37 грн. та на те, що відповідач, який орендує приміщення у третьої особи, своїми незаконними діями у вигляді безоплатного використання приміщень гуртожитку завдає збитки державному бюджету.

Частиною другою статті 224 ГК України передбачено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами частини першої статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, для застосування такого виду господарської санкції (правового наслідку порушення зобов`язання) як стягнення збитків необхідна наявність всіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення:

- протиправної поведінки;

- збитків;

- причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника і збитками;

- вини.

При відсутності хоч б одного з цих елементів господарсько-правова відповідальність не настає.

За вимогами вищенаведених норм закону збитки підлягають відшкодуванню саме особою, яка допустила господарське правопорушення при наявності всіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення.

Проте, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Хотел Груп" уклав договір найму (оренди) нерухомого майна № 24/05 від 24.05.2015 року з третьою особою Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" та у спірний період з 01.02.2016 року по 19.12.2019 року користувався орендованими приміщеннями та сплачував орендну плату на умовах та на підставі цього договору.

Тобто, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Хотел Груп" є добросовісним орендарем, і не є особою, яка допустила господарське правопорушення у спірних правовідносинах.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.11.2019 року у справі № 910/4426/19 встановлено, що саме Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіод-1", а не Товариство з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Хотел Груп", використовує (під розміщення готелю, ресторану) приміщення цокольного поверху гуртожитку №7 площею 913,88 м2, що на 176,48 м2 перевищує площу, передану у власність останннього, та належить державі.

Таким чином, вина відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Хотел Груп" відсутня у понесенні позивачами збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаної плати за використання спірних приміщень) у зв`язку з тим, що, як встановлено судовим рішенням у справі № 910/4426/19, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" використовує (під розміщення готелю, ресторану) приміщення, яке йому не належить, а належить державі.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, прокурором не доведено, наявності в діях відповідача всіх елементів складу господарського правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивачів, за захистом яких прокурор звернувся до суду, не порушено відповідачем, а тому в позові про відшкодування 4 165 528,37 грн. упущеної вигоди за період з 01.02.2016 року по 19.12.2019 року слід відмовити.

Щодо заяви відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності до позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Таким чином, оскільки право та охоронюваний законом інтерес позивачів, за захистом яких прокурор звернувся до суду, не порушено відповідачем, тому в позові слід відмовити саме з підстав його необґрунтованості.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивачів.

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено 13.03.2023р.

Суддя С.О. Чебикіна