ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2023 року м.Дніпро Справа № 904/2039/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Коваль Л.А., Чередка А.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Сівохи Вікторії Вікторівни на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2022 (повне рішення складено 05.12.2022, суддя Мілєва І.В.) у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут", м. Київ

до фізичної особи-підприємця Сівохи Вікторії Вікторівни, Дніпропетровська область, м.Синельникове

про стягнення 207 861,99 грн

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст і підстави позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Сівохи Вікторії Вікторівни про стягнення 207 861,99 грн, з яких: 181 168,58 грн - основний борг, 11 019,02 грн - пеня, 1 652,85 грн - 3% річних, 14 021,54 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-17599-21 від 15.11.2021 в частині оплати поставленого природного газу. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі п.6.2.1. договору та ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України нараховані до стягнення з відповідача пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

ІІ. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2022 у даній справі позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Сівохи Вікторії Вікторівни на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" 207 861,99 грн, з яких: 181 168,58 грн основний борг, 11 019,02 грн пеня, 1 652,85 грн 3% річних, 14021,54 грн інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 117,93 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано посиланням на те, що докази оплати поставленого природного газу в сумі 181 168,58 грн відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

ІІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

3.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Фізична особа-підприємець Сівоха Вікторія Вікторівна, не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції звернулася до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" на користь Сівохи Вікторії Вікторівни понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн 00 коп., витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4676 грн 90 коп., а також витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 1342 грн 00 коп.

Аргументуючи апеляційну скаргу заявниця посилається те, що 20.01.2022 було виявлено, що лічильник газу №307366, встановлений у приміщенні кафе "У Тетяни", перестав працювати, а саме він не реагував на зміну витрати газу, про що негайно повідомлено АТ "Дніпропетровськгаз".

20.01.2022 представниками Павлоградського відділення АТ "Дніпропетровськгаз" було встановлено несправність газового лічильника і припинено постачання газу шляхом перекриття крану, зняття згоду, встановлення заглушки і опломбування, про що складено відповідний акт від 20.01.2022.

24.01.2022 представником Павлоградського відділення АТ "Днгніпропетровськгаз" встановлено позаштатний режим роботи ЗВТ і об`єкт було відключено від системи газопостачання, що підтверджується актом про порушення №DP від 24.01.2022 та копією акту про відключення від системи газопостачання від 24.01.2022.

Павлоградським відділення АТ "Дніпропетровськгаз" складена довідка про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №02/25-277-22/31 від 26.01.2022, з якої вбачається, що лічильник газу є непридатним для використання.

Дефектний акт №02/25-277-22/31 від 26.01.2022 свідчить про те, що за результатами проведення повірки, враховуючи технічні та економічні чинники, ремонт газового лічильника було визнано недоцільним.

Скаржниця стверджує, що з дати опломбування лічильника газу, тобто до 20.01.2022 і по сьогоднішній день вона послугами з постачання природного газу не користується, постачання природного газу до приміщення кафе "У Тетяни" не відновлено.

Відповідачка вважає, що посилання позивача на вимоги п.4 глави 4 розділу 11 Кодексу газорозподільних систем і використання цих вимог при здійсненні розрахунку спожитого газу є незаконним, оскільки позивачем повністю проігноровані вимоги п.8 глави 4 розділу 11 Кодексу газорозподільних систем, на підставі яких відповідач звільняється від будь-якої відповідальності за вихід газового лічильника з ладу у зв`язку зі своєчасним повідомленням постачальника про такі обставини.

У даному випадку, на думку заявниці, позивач при визначенні кількості спожитого природного газу повинен був виходити із показань лічильника, які були зафіксовані на час його опломбування 20.01.2022 і які становили 77 525,88 куб.м. Отже, враховуючи, що показання лічильника станом на 01.01.2022 становили 77 374 куб.м, а станом на 20.01.2022 - 77 525,88 куб.м, то кількість спожитого відповідачем природного газу за період з 01.01.2022 по 20.01.2022 становить 151,88 куб.м (77525,88 - 77374,00).

Скаржниця вказує, що в акті приймання-передачі природного газу №ДГП0056894 від 31.01.2022 відповідачу нараховано кількість спожитого природного газу за січень 2022 року 2918,56 куб.м і визначена заборгованість в розмірі 111 269,09 грн, а в акті приймання-передачі природного газу №ТГЗ2004343 від 31.01.2022 кількість спожитого відповідачем у січні природного газу зазначена 2 918,61 грн, тобто на 0,5 куб.м більше, а також нарахована заборгованість в розмірі 191 676,48 грн, що майже на 80 000,00 грн більше, ніж в попередньому акті. Вказані суперечності викликають сумніви в достовірності зроблених позивачем розрахунків кількості і вартості спожитого позивачем природного газу.

Заявниця звертає увагу на те, що незрозуміло, яким чином за період з 01.01.202 по 20.01.2022 у відповідача згідно з розрахунком позивача могла виникнути кількість спожитого газу 2 918,61 куб.м, тоді як, наприклад в зимові періоди 2021 року (січні, лютому, березні) обсяг спожитого газу не досягав 500 куб.м за місяць, що підтверджується копіями наданих до відзиву актами приймання-передачі природного газу.

Відповідачка вважає незаконним посилання суду першої інстанції на п.2.5.3 договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-17599 від 15.11.2021, оскільки вказаний пункт договору розповсюджується на випадки нормального функціонування приладів обліку споживача і відповідно його обов`язку здійснювати оплату за постачання природного газу.

3.2 Доводи інших учасників справи

Товариство з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на те, що відповідно до чинного законодавства (глава 4 розділу 11 Кодексу ГРМ), як і зазначено в договорі саме на оператора ГРМ покладено обов`язок визначення обсягів споживання природного газу, а не на постачальника і саме цими діями оператора ГРМ не згоден відповідач і покладає це в основу як відзиву на позовну заяву та і апеляційної скарги. Дана незгода з діями іншого суб`єкта господарювання за іншими договірними відносинами має вирішуватися в іншому позовному провадженні між учасниками таких договірних відносин.

В даному спорі незгода споживача з визначеним йому обсягом спожитого природного газу оператором ГРМ не є підставою для відмови в його оплаті, оскільки, як зазначалось вище, відповідно до п.2.5.4 договору у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку на підставі даних оператора ГРМ чи оператора ГРС. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання відновлюється відповідно до даних постачальника.

Окрім того, даним пунктом договору передбачено, що у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі природного газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання протягом 2 календарних днів з дати отримання, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних постачальника. Від споживача не було отримано письмової обґрунтованої відмови від його підписання, то цей акт є підписаним, тобто споживачем підтверджено обсяг і вартість споживання ним природного газу.

Оператором ГРМ було визначено обсяг споживання природного газу відповідачем в січні 2022 року об`ємом 2 918,61 м.куб., даний обсяг ним було завантажено на платформу оператора ГТС і даний обсяг було відображено в акті приймання-передачі природного газу, складеного позивачем.

Як вбачається з акта приймання-передачі, споживачем було зроблено напис "не згодна" без надання вмотивованої відмови від підписання.

Позивач вважає безпідставними посилання скаржника щодо суперечності наданих суду письмових доказів, оскільки в даному випадку відповідач не розмежовує постачальника природного газу і оператора ГРМ та вважає, що це одна й та ж сама особа і в актах йде мова про одну й ту ж послугу.

До актів, складених оператором ГРМ - АТ "Дніпропетровськгаз", постачальник ТОВ "Твій Газзбут" жодного відношення не має. В даному акті зафіксований обсяг розподіленого оператором ГРМ природного газу споживачу, за який останній має сплатити оператору ГРМ вартість послуги розподілу природного газу. Натомість в акті, складеному ТОВ "Твій Газзбут" зафіксований обсяг поставленого постачальником споживачу природного газу в розмірі 2 918,61 м.куб, за який останній має сплатити постачальнику його вартість, даний обсяг на 100% відповідає обсягу, зазначеному на платформі оператора ГТС. Тобто, жодної суперечності в наданих документах немає.

ІV. Апеляційне провадження

4.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2023 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Коваль Л.А., Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2023 відкладено вирішення питання щодо прийняття апеляційним господарським судом певного процесуального рішення з розгляду даної апеляційної скарги після надходження матеріалів справи з суду першої інстанції.

22.02.2023 до суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 27.02.2023 поновлено фізичній особі-підприємцю Сівохи Вікторії Вікторівні пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2022; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; відмовлено скаржнику у задоволенні заяви про забезпечення позову; зупинено дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2022; постановлено розгляд справи здійснити у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи.

4.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

15.11.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" (постачальник) та фізичною особою-підприємцем Сівохою Вікторією Вікторівною (споживач) було укладено договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-17599-21 (далі - договір).

Постачальник зобов`язувався передати у власність споживача природний газ, а споживач зобов`язувався прийняти га оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором (п. 1.1 договору).

Обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного гачу, укладеного між Оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених кодексом ГРМ (п.2.3. договору).

На підставі отриманих від споживача даних та/або Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженими представникам постачальника (п.2.5.2. договору).

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу (п.2.5.3. договору).

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживаний) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку на підставі даних Оператора ГРМ чи Оператора ГРС. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних постачальника. У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі природного газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання протягом 2 календарних днів з дати отримання, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних постачальника (п.2.5.4. договору).

Розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії договору ціна на газ може змінюватися, про що сторони укладатимуть відповідні додаткові угоди. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії договору і ніяких інших повідомлень про зміну ціни газу не вимагається (п.3.1. договору).

Ціна одного кубічного метру (куб.м.) природного газу без урахування податку на додану вартість становить 31,25833333 грн., крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 31,39490933 грн. Податок на додану вартість становить 6,27898187 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 37,67389120 грн. (п.3.2. договору).

Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору, крім випадку, визначеного п. 3.3.1 цього Договору (п.3.3. договору).

Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3. цього договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором (п.3.4. договору).

Розрахунковий період за договором становить один календарний місяць (п.4.1. договору).

Оплата за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку: - оплата в розмірі 100% (сто відсотків) здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним (п.4.2. договору).

У разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу (п.6.2.1. договору).

Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання природного газу з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ "Твій Газзбут" в інформаційній платформі оператора ГТС, до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.9.1. договору).

28.12.2021 сторони підписали додаткову угоду №ДУ-1/41АР200-17599-21 до договору, в якій домовились викласти п.9.1. договору в новій редакції: "9.1. Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання природного газу з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ "Твій Газзбут" в інформаційній платформі оператора ГТС, до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

29.12.2021 сторони уклали додаткову угоду №ДУ-2/41АР200-17599-21 до договору, в якій домовились, що ціна за 1 м.куб. природного газу з урахуванням вартості послуги доступу до потужності, податку на додану вартість з 01.01.2022 становить 65,77389120 грн. з ПДВ.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору в січні 2022 року поставив відповідачу природний газ об`ємом 2 918,61 м.куб. на загальну суму 191 676,48 грн, на підтвердження чого надав підписаний постачальником акт приймання передачі газу за січень 2022 року №ТГЗ82004343 від 31.01.2022.

4.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та надані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст.626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір постачання природного газу є договором поставки.

Згідно із ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.ч. 1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У п. 2.5.2 договору передбачено, що на підставі отриманих від споживача даних та/або оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженими представникам постачальника.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу (п. 2.5.3 договору).

Відповідно до акту №ТГ382004343 від 31.01.2022 приймання-передачі природного газу по договору на постачання природного газу №41АР200-17599-21 від 15.11.2021, постачальник (товариство з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" передав, а споживач (Сівоха Вікторія Вікторівна) прийняв у січні 2022 року природний газ обсягом 2 918, 61 м.кв. на загальну суму 191 676,48 грн (з ПДВ).

Вказаний акт приймання-передачі споживачем не підписано та повернуто із приміткою відповідача: "отримала, не згодна". Мотивованої та обґрунтованої відмови в їх підписанні споживач постачальнику не надав.

Згідно з п.2.5.4 договору у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживаний) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку на підставі даних Оператора ГРМ чи Оператора ГРС. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних постачальника. У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі природного газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання протягом 2 календарних днів з дати отримання, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з метою уніфікації та однозначної ідентифікації суб`єктів ринку природного газу та точок комерційного обліку, розміщених на об`єктах газової інфраструктури, та для забезпечення спрощення процедур зміни постачальників природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу, на національному рівні використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем (ENTSOG). Для кодування використовується ЕІС-код (пункт 1 глави 2 розділу IV Кодексу газотранспортної системи - далі Кодекс ГТС).

Пунктом 5 Розділу 1 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила) визначено, що ЕІС-код (Energy Identification Code) - персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу або його точки комерційного обліку (за необхідності), присвоєний в установленому порядку Оператором ГРМ (по споживачах, які підключені до газорозподільної системи) або Оператором ГТС (по споживачах, які підключені до газотранспортної системи).

Для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ, оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи (п. 1 глави 3 Розділу IV Кодексу ГТС).

Згідно з пунктом 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС - інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Пунктом 2 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС визначено, що інформація про споживачів в інформаційній платформі має містити щонайменше зокрема: ЕІС-код споживача та за наявності ЕІС-коди його точок обліку; дані закріплених за споживачем діючих постачальників та визначені ними періоди постачання; дані щодо зміни постачальників із початку функціонування інформаційної платформи; інформацію про прогнози споживання природного газу на кожну газову добу (D) для споживачів, по яких відбір/споживання не вимірюється щодобово; інформацію про попередні обсяги споживання кожної газової доби (D); інформацію про фактичне добове споживання; інформацію про фактичне споживання кожного газового місяця (М).

Відповідно до абзацу 3 розділу І Правил, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Відповідно до абзацу 2,3 п.12 Розділу ІІ Правил, постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2496, на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Взаємовідносини між постачальником і Оператором ГТС щодо обміну інформацією про фактичні обсяги споживання природного газу споживачем регулюються Кодексом газотранспортної системи та окремим договором транспортування природного газу, укладеним між постачальником та Оператором ГТС.

Згідно з п. 1 глави 1 розділу ХІІ Кодексу ГТС, оператор газотранспортної системи на підставі інформації про виміряний за газову добу обсяг природного газу та всі його подачі та відбори, яка надається оператором газорозподільної системи, суміжним газовидобувним підприємством, газовидобувним підприємством, підключеним безпосередньо до газорозподільної системи, оператором газосховищ, оператором установки LNG та прямим споживачем, надає кожному замовнику послуг транспортування природного газу інформацію про його подачі та відбори в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за відповідну газову добу (D) в порядку, встановленому цим розділом. Інформація про відбори в точках виходу до газорозподільних систем надається в розрізі споживачів замовника послуг транспортування.

Отже, належним доказом обсягу фактично спожитого відповідачем природного газу є дані з інформаційної платформи оператора ГТС.

Відповідно до даних Платформи оператора ГТС, об`єм спожитого природного газу у період з 01.01.2022 по 31.01.2022, використаний споживачем в січні 2022 року становить 2918,61 м.куб.

Вказані докази підтверджують факт споживання відповідачем природного газу у період з 01.01.2022 по 31.01.2022 у обсязі 2918,61 м.куб.

Таким чином, приймаючи до уваги, що споживачем не надано письмової обґрунтованої відмови від підписання акту приймання-передачі №ТГ382004343 від 31.01.2022, позивачем, з огляду на приписи п.2.5.4 договору, правомірно, на підставі даних оператора, в односторонньому порядку встановлено обсяг спожитого газу у січні 2022 року в розмірі 2 918,61 м.куб. на загальну суму 191 676,48 грн.

Відповідно до п.4.2. договору оплата за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку: - оплата в розмірі 100% (сто відсотків) здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

Отже, з урахуванням п. 4.2. договору відповідач повинен був сплатити за поставлений у січні 2022 року природний газ у строк до 10.02.2022.

Станом на 31.01.2022 у відповідача обліковувалась переплата в розмірі 10 507,90 грн.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів оплати поставленого природного газу в сумі 181 168,58 грн, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу у розмірі 181 168,58 грн.

Позивач нарахував та просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 11 019,02 грн за період з 11.02.2022 по 01.06.2022.

Пунктом 3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст.551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п.6.2.1. договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Суд апеляційної інстанції перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, вважає, що розрахунок відповідає передбаченим законодавством порядку та способу нарахування, є обґрунтованим та арифметично вірним.

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 11.02.2022 по 01.06.2022 у розмірі 1 652,85 грн та інфляційні втрати за період з березня 2022 року по травень 2022 року у розмірі 14 021,54 грн.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, господарський суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних за період з 11.02.2022 по 01.06.2022 у розмірі 1 652,85 грн.

Здійснивши перерахунок нарахованих позивачем інфляційних втрат, місцевий господарський суд вірно зазначив, що розмір інфляційних втрат є більшим, ніж заявлено позивачем. Разом з тим, суд позбавлений права збільшувати розмір позовних вимог. Пред`явлення вимог в меншому розмірі є правом позивача. Таким чином правильним є висновок господарського суду про наявність підстав для стягнення інфляційних втрат за період з березня 2022 року по травень 2022 року у розмірі 14 021,54 грн.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо наявності суперечності у кількості спожитого відповідачем природного газу, оскільки з урахуванням п.2.5.4 договору, споживач не був позбавлений можливості звернутися до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу, встановленого постачальником на підставі даних оператора ГТС.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновку Європейського Суду з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

4.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Аргументи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, не приймаються апеляційним господарським судом, оскільки вони спростовуються викладеними приписами законодавства та встановленими обставинами у справі, і не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду, судом апеляційної інстанції не було встановлено невірне застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при розгляді справи.

4.5 Розподіл судових витрат

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Сівохи Вікторії Вікторівни відмовити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2022 у справі №904/2039/22 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.О. Кузнецов

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко