УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Київ

19.04.2023Справа № 910/5179/23

Суддя Господарського суду міста Києва Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Приватне підприємство "ДАЛЬНОБОЙ-СЕРВІС" 14032, Чернігівська обл., місто Чернігів, ВУЛИЦЯ ДОЦЕНКА, Будинок 12, квартира 31

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОДІЯ ТРЕЙД" 02002, місто Київ, вул.Сверстюка Євгена, Будинок 11б, офіс 104

про стягнення 56 747,52 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Дальнобой-Сервіс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд" про стягнення 56 747,52 грн., а також витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу в сумі 7000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладених між сторонами двох Договорів: № ДС-000042 купівлі - продажу від 21.07.2022 року та № ДС-000033 про технічне обслуговування, ремонт транспортних засобів та постачання автозапчастин від 21.07.2022 року в частині своєчасної оплати поставленого товару та виконаних робіт, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі.

Суд зазначає, що судовий захист прав суб`єктів господарювання передбачає їх звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання прав зазначених суб`єктів, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються. Втім, таке звернення до суду обумовлене дотриманням вимог процесуального закону, що надає можливість доступу особи до правосуддя та отримання нею судового захисту, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом даного позову є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за двома договорами, а саме Договором № ДС-000042 купівлі - продажу від 21.07.2022 року та Договором № ДС-000033 про технічне обслуговування, ремонт транспортних засобів та постачання автозапчастин від 21.07.2022 року в загальній сумі 56 747,52 грн.

Тобто, позивачем в межах даного позову об`єднано вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за поставлений товар та виконані роботи по ремонту/технічному обслуговуванню транспортних засобів згідно двох окремих договорів, розмір заборгованості за якими також позивач просить суд стягнути єдиною сумою.

Таким чином, для встановлення фактичних обставин справи, судом має бути досліджено окремо кожний з двох договорів, встановлено обставини виконання їх умов сторонами, в тому числі стан взаєморозрахунків, при цьому судом мають бути оцінені всі докази для дослідження наявності чи відсутності підстав для стягнення грошових коштів, тобто встановленню підлягають обставини фактичної поставки та прийняття товару, а також виконання ремонтних робіт із використанням матеріалів та запчастин окремо за кожним з двох договорів.

При цьому на підтвердження фактичного виконання зобов`язань за кожним договором, про яке зазначає позивач в позовній заяві, останнім надані окремі докази: за Договором № ДС-000042 - рахунок - фактура №ДС-061124 від 03.08.2022 року, видаткова накладна № РН-000005485 від 26.08.2022 року; за Договором № ДС-000033 - рахунок - фактура №ДС-061052 від 30.07.2022 року, акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) № ДС-000649 від 30.07.2022 року, замовлення - наряд № ДС - 000570 від 30.06.2022 року, платіжне доручення № 1286 від 31.08.2022 року на суму 200 000 грн., податкова декларація № 1178 від 30.07.2022 року та рішення про її реєстрацію № 7481565/34259265 від 19.10.2022 року.

Згідно аналізу позовних матеріалів судом встановлено, що кожен із вищевказаних договорів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, є самостійним правочином, має різну правову природу та не пов`язаний з іншим; на підтвердження позовних вимог до позовної заяви додані різні докази підстав виникнення та виконання зобов`язань, тобто розмір заявленої до стягнення заборгованості фактично є сумою визначеного позивачем боргу по кожному окремому з вказаних у позовній заяві договорів.

Суд зазначає, що передумови об`єднання позовних вимог визначені ч.1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні вимоги.

Об`єднанням позовів забезпечується правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

При цьому сам факт наявності правовідносин в одному складі учасників, подібність умов укладених правочинів та документів, які мають бути доказами на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, спільний спосіб захисту, жодним чином не унеможливлює вирішення питання щодо наявності правових підстав для стягнення заборгованості за кожним з двох договорів окремо, навпаки, за поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню два окремих спори.

Так, судом враховано, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення окремо по двом договорам підлягають різному нормативно-правовому обґрунтуванню та регулюються різними нормами цивільного та господарського законодавства, а також визначені різними умовами договорів та, відповідно, містять різні умови порядку їх виконання та оплати, що свідчить про неоднорідність таких вимог та відсутність в них похідного характеру, а відтак такі вимоги позивача розцінюються судом як самостійні та мають розглядатися судом в окремих провадженнях.

Наразі, суд наголошує, що за умови звернення позивача з даним позовом до суду вдруге та повернення останнього ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 року у справі № 910/3948/23 згідно ст.ст. 173, 174 ГПК у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог та не наведенням обґрунтування підстав та поважності об`єднання позовних вимог за двома договорами, позивачем не враховано зміст ухвали суду та подано позовну заяву до суду 27.03.2023 року (згідно поштового конверту) без усунення відповідних недоліків.

Навіть у випадку коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Окрім того, позивач не позбавлений можливості звернутись до суду з окремими позовами про стягнення заборгованості за поставлений товар та виконані роботи за кожним із вищезазначених договорів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що об`єднання таких вимог у позовній заяві та одночасний їх розгляд перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін, належній, ретельній оцінці доказів, що має ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що, в свою чергу, унеможливить здійснення більш якісного розгляду справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів сторін.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Наразі, підстав для застосування положень ст. 173 ГПК України судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню заявнику без розгляду для роз`єднання позовних вимог.

Додатково суд зауважує, що зазначена в позовній заяві адреса відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Добродія Трейд" не відповідає даним щодо місцезнаходження відповідача згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивачу роз`яснюється, що згідно ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 164, п. 2 ч. 5 ст. 174, ст.ст. 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Приватного підприємства «Дальнобой - Сервіс» до Товариства з обмеженою відповідальності «Добродія Трейд» про стягнення 56 747, 52 грн. повернути без розгляду.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст.255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон