РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.04.2023Справа № 15/81 (910/5937/22)

за позовом Міністерства економіки України (ідентифікаційний код: 37508596)

до 1)Державного підприємства «Виробниче об`єднання

«Київський радіозавод» (ідентифікаційний код: 14308210)

2) Громадської організації «Спортивний клуб «Восход»

(ідентифікаційний код: 24362297)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Київської міської прокуратури

про визнання договору недійсним

у межах справи № 15/81

за заявою Українського акціонерного промислово-інвестиційного банку

до Державного підприємства «Виробниче об`єднання

«Київський радіозавод» (ідентифікаційний код: 14308210)

про банкрутство

Суддя Омельченко Л.В.

За участю секретаря судового засідання Олійника Б.М.

Особи, які беруть участь у справі:

від позивача - Колода Є. Г. ;

від відповідача 1 - не з`явився ;

від відповідача 2 - не з`явився

від третьої особи - Шевченко О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2022 року Міністерство економіки України в інтересах Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Громадської організації «Спортивний клуб «Восход» про визнання договору недійсним, в якому просило:

- Договір від 01.10.2019 № 01/10/19 відповідального зберігання з правом користування визнати недійсним;

- майно, передане Громадській організації «Спортивний клуб «Восход» за Договором від 01.10.2019 № 01/10/19 відповідального зберігання з правом користування, повернути у державну власність ДП «ВО «Київський радіозавод»;

- здійснити розподіл судових витрат у даній справі.

Позовна заява мотивована тим, що Мінекономіки стало відомо, що 01.10.2019 між Державним підприємством «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод» (далі - ДП «ВО «Київський радіозавод») (Поклажодавець) в особі ліквідатора ДП «ВО «Київський радіозавод» арбітражного керуючого Загороднього Олексія Михайловича (свідоцтво № 1505 від 16.07.2013), який діяв на підставі ухвали Господарського суду м. Києва від 11.02.2019 у справі № 15/81, з однієї сторони, та Громадською організацією «Спортивний клуб «Восход» (далі - ГО «СК «Восход», Громадська організація) (Зберігач) в особі Голови правління Неживого Григорія Васильовича, який на дату укладення Договору діяв на підставі Статуту, було укладено договір відповідального зберігання з правом користування № 01/10/19 (далі - Договір від 01.10.2019 № 01/10/19). Мінекономіки вважає, що наявні підстави для визнання вказаного Договору недійсним, з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.1996 № 56 реорганізацію ДП «ВО «Київський радіозавод» Міністерству машинобудування військово-промислового комплексу і конверсії України доручено провести в установленому порядку реорганізацію державного підприємства шляхом поділу його цілісного майнового комплексу для створення на його базі нових підприємств.

На виконання вказаної Постанови, Мінмашпромом видано наказ від 04 № 129 Д, яким створено 22-а нових підприємств на базі цехів із відділів ДП «Київський радіозавод».

Вказаним 22-м підприємствам ДП ВО «Київський радіозавод» по розподільчим балансам і актам приймання-передачі було передано частину майна, в тому числі:

- будинок культури «Дніпро», (м. Київ, Бориспільська, 10 загальною площею 4301,4 кв. м);

- спортивний комплекс «Схід» (м. Київ, Бориспільська 8, загальною і 5089.5 кв. м);

- стадіон зі спорудами, по вул. Привокзальній, 12-а у м. Києві загальною площею 47 066,16 кв. м.

Отже, державне підприємство є балансоутримувачем зазначеної майна.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 23.03.2014 № 408-р «Деякі питання управління Міністерством економічного розвитку і торгівлі об`єктами державної власності» зобов`язано передати цілісні майнові комплекси державних підприємств, установ та організацій із сфери управління Мінпромполітики до сфери управління Мінекономрозвитку.

Згідно з актом приймання-передачі від 22.10.2014 ДП «ВО «Київський радіозавод» передано до сфери управління Мінекономрозвитку (наразі - Міністерство економіки України та/або Мінекономіки).

Позивач стверджує, що Мінекономіки не є власником майна за Договором 01.10.2019 № 01/10/19, оскільки спірне майно вибуло з володіння Держави внаслідок незаконного відчуження. Наразі тривають судові спори у справі № 15/81 щодо повернення майна у власність Держави.

Позивач зазначає, що згідно з пунктом 1.1. Розділу 1 «ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ» від 01.10.2019 № 01/10/19 Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання з правом користування об`єкти нерухомого майна (приміщення).

Згідно з пунктом 1.2. Розділу 1 ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ від № 01/10/19 приміщення знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 8 - спортивний корпус (6 163,0 м2).

За адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, 12А:

- закритий стрілецький тир, А1 (1 706,3 м2);

- закритий пневматичний тир, Б 1 (258,7 м2);

- фізкультурно-оздоровчий корпус, В1 (1097,8 м2);

- павільйон КПП, Г1 (31,7 м2);

- павільйон спортивний, Д1 (452 м2);

- гаражі, Є1 (287, 9 м2);

- павільйон (адміністративне та побутові приміщення), Ж1 (45,9 м2);

- водонапірна будка, 31 (3, 6 м2);

- гараж, И1 (41, 7 м2);

- трибуни, III (6 300 м2);

- футбольне поле, II (10 800 м2).

Передача вказаного майна на відповідальне зберігання оформлена актом приймання-передачі нежитлового приміщення згідно з Договором від 01 № 01/10/19 відповідального зберігання з правом користування.

Відповідно до статті 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною ( поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач) може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому.

Тобто, позивач стверджує, що ГО «СК «Восход», як професійний зберігач, повинна мати відповідний зареєстрований вид економічної діяльності.

Водночас, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру, а саме Державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи від 06.09.2019 до основного і єдиного виду діяльності ГО «СК «Восход» належить вид діяльності 94.99 Діяльність інших громадських організацій, н.в.і.у.

Вказане на переконання позивача свідчить, що ГО «СК «Восход» не є професійним зберігачем та на дату укладення Договору від 01.10.2019 № 01/10/19 не мало права приймати на відповідальне зберігання з правом користування об`єкти нерухомого майна, пунктом 1.2. даного Договору.

Крім того, позивач зазначає, що вартість зберігання нерухомого майна згідно пункту 1.4 Договору від 01.10.2019 № 01/10/19 становить 15 000,00 грн, що сплачує Поклажодавець Зберігачу. Таке зберігання є збитковим для Поклажодавця, оскільки він оплачує Зберігачеві кошти за зберігання речі - майна, що тягне за собою зайве боргове навантаження на Підприємство.

На переконання позивача, укладаючи Договір від 01.10.2019 № 01/10/19 ліквідатор банкрута діяв недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знав про формування боргових зобов`язань перед ГО «СК «Восход», внаслідок укладення спірного Договору.

Позивач наголошує, що на дату укладення Договору від 01.10.2019 № 01/10/19 майно не належало Державі в особі Мінекономіки; державне підприємство також не було власником майна, оскільки воно перебувало у власності ТОВ «Київенергоком» внаслідок незаконного відчуження майна з аукціону, проведеного 16.05.2016. Станом на дату звернення з цим позовом до суду аукціони оскаржено, тому, позивач стверджує, що у ліквідатора банкрута не було законних підстав розпоряджатись майном та укладати Договір від 01.10.2019 № 01/10/19.

Крім того, 02.10.2019 між ГО «СК «Восход» та ТОВ «ФСК «Восход» було укладено Договір про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна, прибудинкової території та сприяння зміцненню матеріально-технічної бази ГО «СК «Восход».

Позивач вважає, що вказаний Договір містить ознаки Договору суборенди, що взагалі не передбачено умовами Договору від 01.10.2019 № 01/10/19 та суперечить чинному законодавству. Згідно умов цього Договору вбачається що майно, передане за Договором від 01.10.2019 № 01/10/19 на відповідальне зберігання ГО «СК «Восход», є орендованим майном.

На думку позивача, спірний Договір слід визнати недійсним, оскільки цей правочин був вчинений сторонами з метою приховування іншого правочину, уважає, що Договір зберігання є удаваним правочином, оскільки сторони мали на меті приховати інший правочин - договір оренди майна, укладення якого має відбуватися за участю Фонду державного майна.

З цих підстав, просить позов задовольнити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2022 позовну заяву Міністерства економіки України (ідентифікаційний код: 37508596) в інтересах Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод» (ідентифікаційний код: 14308210) до Громадської організації «Спортивний клуб «Восход» (ідентифікаційний код: 24362297) про визнання договору недійсним було залишено без руху, встановлено строк десять днів з дня вручення ухвали Міністерству економіки України (ідентифікаційний код: 37508596) на усунення недоліків позовної заяви, встановлено спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду письмової заяви, яка буде містити інформацію щодо належних відповідачів, які є сторони оспорюваного договору, предмет, підстави позову та позовні вимоги щодо кожного з відповідачів.

18.08.2022 через відділ діловодства суду від Міністерства економіки України (ідентифікаційний код: 37508596) надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання Ухвали Господарського суду міста Києва від 08.08.2022, із додатковими документами до неї.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.09.2022 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 15/81 (910/5937/22) за позовом Міністерства економіки України (ідентифікаційний код: 37508596) до Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод» (ідентифікаційний код: 14308210), Громадської організації «Спортивний клуб «Восход» (ідентифікаційний код: 24362297) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Київської міської прокуратури, про визнання договору недійсним у межах справи № 15/81 про банкрутство Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод»; вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 05.10.22 о 10:45; залучено до участі у справі, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Київську міську прокуратуру (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, ідентифікаційний код -2910019); встановлено відповідачам строк - протягом 15-ти днів з дня вручення цієї ухвали для подання суду, з дотриманням приписів статті 165 Господарського процесуального кодексу України: обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; доказів направлення відзиву з доданими до нього документами на адресу позивача; встановлено строк до 30.09.2022 третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, для подачі до суду письмових пояснень стосовно заявлених позовних вимог та при наявності заперечень відповідачів по справі - пояснення щодо таких заперечень; встановлено позивачу строк - протягом 5-ти днів з дня отримання відзивів на позов (якщо такі будуть подані) для подання суду з дотриманням приписів статті 166 Господарського процесуального кодексу України: відповіді на відзив на позов та доказів направлення відповіді на відзив відповідачу; зобов`язано Позивача надати оригінали усіх додатків, доданих до позовної заяви, для огляду їх у судовому засіданні та належним чином завірені копії для залучення до матеріалів справи; встановлено відповідачам строк - протягом 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив для подання суду з дотриманням приписів статті 167 Господарського процесуального кодексу України (якщо такі будуть): заперечень щодо відповіді на відзив та доказів направлення заперечень щодо відповіді на відзив позивачу.

У судове засідання 05.10.2022 з`явилися представник позивача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.10.2022 було відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 23.11.22 о 12:15; встановлено строк до 16.11.2022 учасникам справи для подачі до суду пояснень/заперечень на заяви по суті справи, які надійшли до суду; здійснено виклик у судове засідання учасників справи; повідомлено учасників справи, що згідно з ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї; повідомлено учасників справи, що інформація по справі, що розглядається, доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

21.11.2022 до відділу діловодства суду від Київської міської прокуратури надійшли пояснення по справі.

У своїх поясненнях Київська міська прокуратури зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги Міністерства економіки України, уважає, що зміст укладеного Договору відповідального зберігання суперечить діючим вимогам законодавства, встановленим для таких договорів. Також погоджується з позицією Мінекономіки України, що фактично між сторонами укладено прихований договір оренди державного майна, без дотримання вимог законодавства для укладення таких договорів, просить ухвали рішення про визнання спірного правочину недійсним.

У судове засідання 23.11.2022 з`явилися представники позивача Коваленко О.М. та Пантус В.В., а також прокурор Київської міської прокуратури Шевченко О.В., які повідомили про відсутність додаткових заяв та клопотань по справі та не заперечували проти переходу до розгляду справи по суті. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 23.11.2022 підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу № 15/81 (910/5937/22) до судового розгляду по суті на 21.12.22 о 12:50; здійснено виклик у судове засідання учасників справи.

Судове засідання у справі, призначене на 21.12.2022 о 12:30, не відбулося через оголошення повітряної тривоги на території міста Києва у зв`язку з загрозою обстрілів міста Києва.

Ухвалою суду від 21.12.2022 призначено розгляд справи на 06.03.23 о 10:20; копію ухвали направлено учасникам справи; повідомлено учасників справи, що інформація по справі, яка розглядається, є доступною на офіційному веб - порталі судової влади України у мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/ та на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Судове засідання у справі, призначене на 06.03.2023 о 10:20, не відбулося через оголошення повітряної тривоги на території міста Києва у зв`язку з загрозою обстрілів міста Києва.

Ухвалою суду від 06.03.2023 призначено розгляд справи на 10.04.23 о 13:15 год.; здійснено виклик у судове засідання учасників справи; повідомлено учасників справи, що інформація по справі, яка розглядається, є доступною на офіційному веб - порталі судової влади України у мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/ та на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua/.

У судове засідання 10.04.2023 з`явились представник позивача Колода Є.Г. та представник Київської міської прокуратури Шевченко О.В., які просили суд проводити розгляд справи за відсутності відповідачів та позовні вимоги Міністерства економіки задовольнити. Відповідачі - ДП «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод» та ГО «Спортивний клуб «Восход» у судове засідання не прибули про час та місце розгляду справи повідомлялись. Своїм правом надати відзив на позовну заяву не скористалися.

Слід зазначити, що згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті у судовому засіданні за відсутності відповідачів, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи.

Судом встановлено, що 01.10.2019 між ДП «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод» в особі ліквідатора ДП «ВО «Київський радіозавод» арбітражного керуючого Загороднього Олексія Михайловича (свідоцтво № 1505 від 16.07.2013), з однієї сторони, та Громадською організацією «Спортивний клуб «Восход» в особі Голови правління Неживого Григорія Васильовича, який на дату укладення Договору діяв на підставі Статуту, було укладено договір відповідального зберігання з правом користування № 01/10/19.

Згідно пункту 1.2. Договору від № 01/10/19, предметом Договору є приміщення за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 8 - спортивний корпус (6 163, 0 м2).

За адресою :м. Київ, вул. Привокзальна, 12А:

- закритий стрілецький тир, А1 (1 706,3 м2);

- закритий пневматичний тир, Б 1 (258,7 м2);

- фізкультурно-оздоровчий корпус, В1 ( 1097,8 м2);

- павільйон КПП, Г1 (31,7 м2);

- павільйон спортивний, Д1 (452 м2);

- гаражі, Є1 (287,9 м2);

- павільйон (адміністративне та побутові приміщення), Ж1 (45, 9 м2);

- водонапірна будка, 31 (3,6 м2);

- гараж, И1 (41,7 м2);

- трибуни, III (6 300 м2);

- футбольне поле, II (10 800 м2).

Передача вказаного майна на відповідальне зберігання оформлена актом приймання-передачі нежитлового приміщення згідно з Договором від 01.10.2019 № 01/10/19 відповідального зберігання з правом користування.

Так, відповідно до статті 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною ( поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач) може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому.

Тобто, ГО «СК «Восход», як професійний зберігач, повинно мати відповідний зареєстрований вид економічної діяльності. Натомість, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру, а саме: Державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи від 06.09.2019 до основного і єдиного виду діяльності ГО «СК «Восход» належить вид діяльності 94.99 «Діяльність інших громадських організацій, н.в.і.у».

Отже, судом встановлено, що ГО «СК «Восход» не було професійним зберігачем на дату укладення Договору від 01.10.2019 № 01/10/19, тобто не мало права приймати на відповідальне зберігання з правом користування об`єкти нерухомого майна, визначені пунктом 1.2. цього Договору.

Крім того, судом встановлено що на дату укладення Договору від 01.10.2019 № 01/10/19 майно перебувало у власності ТОВ «Київенергоком» внаслідок відчуження майна з аукціону, проведеного 16.05.2016. Результати вказаного аукціону з продажу майна державного підприємства від 16.05.2016 визнано недійсними рішенням Господарського суду м. Києва у справі 910/18090/17, залишеним без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду.

Також судом встановлено, що 02.10.2019 між ГО «СК «Восход» та ТОВ «ФСК «Восход» було укладено Договір про відшкодування витрат на утримання нерухомого майна, прибудинкової території та сприяння зміцненню матеріально-технічної бази ГО «СК «Восход». На виконання умов цього Договору ТОВ «ФСК «ВОСХОД» були сплачені кошти на здійснення витрат, пов`язаних зі зберіганням нерухомого майна в сумі 846 956,70 грн, які в подальшому мали бути повернуті ГО «СК «Восход».

Так, за змістом ст. 944 ЦК України зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у власність іншої особи. Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб`єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування. (ч.3 ст. 936 ЦК України).

Натомість, зі змісту п. 2.2 Договору відповідального зберігання вбачається, що Зберігач має право користуватися майном , що передане йому на зберігання для своїх потреб за умови використання його за призначенням в порядку ст. 944 ЦК України.

У відповідності до норм статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Так, згідно положень ст. 203 ЦК України, однією із загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є те, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У цьому випадку для договору зберігання у відповідності до вимог ст. ст. 936-953 ЦК України реальними правовими наслідками будуть: зберігання переданої речі особою, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійним зберігачем) за встановлено у договорі плату та її повернення поклажедавцеві у схоронності.

Натомість, як встановлено в ході судового розгляду справи судом, укладений між сторонами Договір відповідального зберігання з правом користування є за своїм змістом договором безоплатного користування державним майном та спрямований не на відповідальне зберігання компетентною особою переданого їй майна, а на користування ним.

Крім того, згідно ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

У силу вимог ст. ст. 2, 10, 16 18 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна України» державне майно передається у користування на оплатній основі та це є істотною умовою такого договору.

Отже, судом встановлено, що під час укладення оспорюваного Договору відповідального зберігання з правом користування від 01.10.2019 сторонами не було додержано в момент вчинення правочину вимог, які встановлені статтею 203 Цивільного кодексу України.

Відповідачами встановлені судом обставини не спростовані, доказів на підтвердження дотримання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, суду не надано.

За таких обставин, позовні вимоги Міністерства економіки України про визнання недійсним Договору відповідального зберігання з правом користування від 01.10.2019 № 01/10/19 та повернення майна, переданого на відповідальне зберігання за цим договором у державну власність ДП «ВО «Київський радіозавод» підлягають задоволенню.

З урахуванням висновків суду про задоволення позовних вимог, судові витрати підлягають покладенню на відповідачів на підставі ст. 129 ГПК України.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів ліквідатора банкрута, позиція суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення формулювання рішень.

Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обгрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Європейський суд з прав людини зазначає, що тривалість розгляду справи повинна відповідати розумним строкам. Таку розумність треба оцінювати у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів (див. рішення Європейського суду з прав людини від 12 березня 2009 року у справі «Вергельський проти України» (Vergelskyy v. Ukraine, заява № 19312/06).

Такими критеріями у розумінні суду наразі є те, що внаслідок триваючої широкомасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» було постановлено про часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30-ть діб, а у подальшому 22 травня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-ІХ, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 25 травня 2022 року строком на 90 діб, - до 23 серпня 2022 року, в подальшому Указом Президента України від 12.08.2022, затвердженим Законом № 2500-IX від 15.08.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб - до 21 листопада 2022, в подальшому Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб - до 19 лютого 2023 року, в подальшому Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб - до 20 травня 2023 року, тому повний текст ухвали був складений зважаючи на появу можливості більш безпечного здійснення правосуддя у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою його місцезнаходження.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства та ст. ст. 2, 74, 86, 120, 121, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Міністерства економіки України (ідентифікаційний код: 37508596) до Державного підприємства «Виробниче об`єднання» Київський радіозавод» (ідентифікаційний код: 14308210), Громадської організації «Спортивний клуб «Восход» (ідентифікаційний код: 24362297), третя особа: Київська міська прокуратура - задовольнити.

2. Визнати недійсним Договір відповідального зберігання з правом користування від 01.10.2019 № 01/10/19, укладений між Державним підприємством «Виробниче об`єднання» Київський радіозавод» та Громадською організацією «Спортивний клуб «Восход».

3. Майно, передане Громадській організації "Спортивний клуб «Восход» за Договором відповідального зберігання з правом користування від 01.10.2019 № 01/10/19, повернути у державну власність ДП «ВО «Київський радіозавод».

4. Судові витрати у справі покласти на відповідачів пропорційно.

5. Стягнути з Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Київський радіозавод» (ідентифікаційний код: 14308210) на користь Міністерства економіки України (ідентифікаційний код: 37508596) судові витрати у сумі 2481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн.

6. Стягнути з Громадської організації «Спортивний клуб «Восход» (ідентифікаційний код: 24362297) на користь Міністерства економіки України (ідентифікаційний код: 37508596) судові витрати у сумі 2481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом двадцяти днів з дня його проголошення до або через відповідні суди. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Л.В. Омельченко