ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.04.2023 р. справа № 914/56/23

м.Львів

за позовом: Керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Львів», м.Львів

про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки

Суддя Кітаєва С.Б.

За участі секретаря Сосницької А.А.

Представники сторін:

від прокуратури: Леонтьєва Н.Т.-прокурор

від позивача: не з`явився

від відповідача: Овсяна С.В.-представник

Суть спору:

Керівник Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом в інтересах держави в особі Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Львів» з вимогами про:

- розірвання договору оренди землі №7 від 02.06.2020, зареєстрованого в Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.06.2020 номер запису 35282079, укладеного між Великолюбінською селищною радою Львівського району Львівської області та ТзОВ «Мрія Фармінг Львів», кадастровий номер земельної ділянки :61:000:0018 площею 6,1744 га;

- зобов`язання ТзОВ «Мрія Фармінг Львів» повернути Великолюбінській селищній раді Львівського району Львівської області земельну ділянку площею 6,1744 га кадастровий номер :61:000:0018, розташовану на території Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області.

Хід розгляду викладено у відповідних ухвалах суду у справі. Зокрема, ухвалою суду від 16.03.2023 продовжено строки підготовчого провадження на 30 днів та підготовче засідання відкладено на 04.04.2023.

03.04.2023, за вх.№8174/23, від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

Прокурор в підготовче засідання 04.04.2023 з`явився.

Позивач явку представника в підготовче засідання 04.04.2023 не забезпечив.

Відповідач явку представника в підготовче засідання 04.04.2023 забезпечив.

На розгляд судом поставлено клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, що міститься в п.1 прохальної частини пояснення б/н від 13.02.2023( за вх.№4051/23 від 16.02.2023).

В обґрунтування заявленого клопотання, відповідач, вказує, що прокурором порушено порядок представництва, встановленої ч.3.4 ст.23 Закону України « Про прокуратуру», оскільки представник відповідача вважає, що позивачем в даному випадку мав би бути відповідний територіальний орган Держгеокадастру та участь прокурора у судовому процесі має бути обґрунтована, не допускається здійснення прокурором представництва інтересів у суді особи або органу без наявності чіткого та законного обґрунтування необхідності такої участі. Відповідач посилається на позиції Верховного Суду щодо представництва прокурором інтересів держави та відсутності компетентного державного органу. За наведеного, просить позов керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області залишити без розгляду.

Прокурором подано заперечення від 06.03.2023, вх.№5489/23, щодо клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, вважає, що доводи відповідача щодо повноважень прокурора на звернення до суду з даним позовом із покликанням на практику Верховного Суду є необґрунтованими та не підлягають до врахування при розгляді вказаної справи. Зокрема прокурор вказує, що усі наведені представником відповідача справи не містять аналогічний предмет спору, різняться підставами позову, змістом позовних вимог та фактичним обставинами. На думку прокурора, має місце неоднакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин, а відтак наведені відповідачем судові рішення не можуть братися до уваги при розгляді справи 914/56/23.

Розглянувши клопотання відповідача про залишення позову без розгляду суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Щодо посилання відповідача постанову Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №925/929/19, то суд зазначає, що у зазначеній справі прокурор заявив позов в інтересах держави (тобто як позивач) до Нагірнянської сільської ради та ФГ «Тищук», у якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Нагірнянської сільської ради від 04.08.2016 №11- З/VІІ «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства гр. ОСОБА_2 та передачі земельної ділянки в оренду» та визнати недійсним договір оренди землі від 30.11.2016.

Як вказав Суд у справі №925/929/19 прокурор вважає, що орган, до компетенції якого віднесений захист порушених інтересів держави, у цьому спорі відсутній, оскільки Нагірнянська сільська рада, до повноважень якої віднесено розпорядження спірними земельними ділянками, є відповідачем.

Вказане рішення Верховного Суду для спростування підстав для представництва прокурором інтересів держави у справі №914/56/23 та визначення органів Держгеокадастру як позивач, не може бути застосовано, оскільки не є релевантним до спірних правовідносин, що склалися.

У даній справі позивачем є Великолюбінська селищна рада, яка є власником земельної ділянки кадастровий номер :61:000:0018 та стороною спірного договору оренди землі №7 від 02.06.2020.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню ( ст.ст.319, 386 ЦК України).

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, у тому числі шляхом звернення до суду.

Статтею 17 ЦК України передбачено, що орган державної влади здійснює захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом. Рішення, прийняте зазначеним органам щодо захисту цивільних прав та інтересів, не є перешкодою для звернення за його захистом до суду.

Відповідно до ст.181 Закону України «Про місцеве самоврядування» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Згідно з ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Частиною 1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п.34 договору оренди землі №7 від 02.06.2020, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» (п. п. 2.20, 2.23), у вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених ст.ст. 24 і 25 Закону України «Про оренду землі», а також з підстав, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

У справі №914/291/22 постанова ВС від 16.11.2022, прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Белзької міської ради до ФГ «Бонсай» про розірвання договору оренди землі, який був укладений між ГУ Держгеокадастру у Львівській області, правонаступником якого є Белзька міська рада, та вказаним фермерським господарством у зв`язку з порушенням умов режиму використання землі, а саме її використання, видом використання якої є сіножаті, як ріллі для вирощування сільськогосподарських культур. При цьому у даній справі ГУ Держгеокадастру у Львівській області було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства щодо спірної земельної ділянки. В той же час, Верховним Судом було повністю задоволено позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.

З врахуванням наведеного, Великолюбінська селищна рада вправі звернутися до суду за захистом порушеного права, як власник вказаної землі, та вимагати розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.

Щодо посилання відповідача на правову позицію викладену ВС у постановах від 21.12.2018 у справі №922/901/17 та від 31.10.2018 у справі №910/6814/17 про те, що прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону для підтвердження підстав для представництва інтересів держави.

Суд зазначає, що у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 Велика Палата Верховного суду усуваючи розбіжності між правовими позиціями Верховного суду щодо представництва прокурором інтересів держави в суді розглянула такі питання: 1) чи повинен прокурор доводити бездіяльність компетентного органу або ж достатньо простого посилання на таку бездіяльність у позові при обґрунтуванні підстав для представництва; 2) якими доказами прокурор має доводити бездіяльність компетентного органу; 3) чи зобов`язаний прокурор перед зверненням до суду з`ясовувати причини бездіяльності такого органу або ж достатньо доведення самого факту бездіяльності без зазначення і доведення суду її причин.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 вказала наступне.

Прокурор звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту, а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

У п.5.6 постанови Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 вказано, що у разі здійснення представництва прокурором інтересів держави у суді він не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист інтересів держави.

Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №915/20/18 виклав правову позицію з приводу представництва прокуратурою інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування.

Зокрема, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також у захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.

Поряд з цим в контексті сфери правовідносин у даній справі, зокрема, законності користування земельною ділянкою комунальної власності, важливу роль відіграє конституційний принцип законності реалізації права власності на комунальне майно в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Крім цього, суд в даному аспекті також зобов`язаний дослідити: чи знав відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Аналогічні правові висновки зазначено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 30.07.2020 у справі №904/5598/18.

Щодо посилання відповідача на постанову Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.01.2023 у справі №260/97/22, то у даному є випадку, Великолюбінською селищною радою не було вжито жодних заходів до усунення порушень у зв`язку з порушенням умов режиму використання землі кадастровий номер :61:000:0018, а саме її використання, видом використання якої є пасовища, як ріллі для вирощування сільськогосподарської культури.

Пустомитівська окружна прокуратура листами за №14.55/04-16-1999вих-22 від 28.04.2022 №14.55/04-16-4864вих-22 від 31.08.2022, №14.55/04-16-6443вих-22 від 02.11.2022 повідомляла про ймовірне розорення земельної ділянки кадастровий номер :61:000:0018, проте вказані листи залишилася поза увагою селищної ради.

Крім цього, 16.11.2020 Великолюбінською селищною радою було проведено обстеження вище вказаної землі та встановлено її використання під посів сільськогосподарської культури кукурудзи, при тому вказано вид угідь пасовища.

Також, на виконання положень ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурором листом за №14.55/04-16-7226вих-22 від 06.12.2022 повідомлено Великолюбінську селищну раду про намір вжити заходів представницького характеру в її інтересах до ТзОВ «Мрія Фармінг Львів» про розірвання договору оренди від 02.06.2020 та повернення земельної ділянки кадастровий номер :61:000:0018.

Великолюбінська селищна рада листом №06-24/1570 від 15.12.2022 повідомила окружну прокуратуру про те, що вона не планує заявляти позову до ТзОВ «Мрія Фармінг Львів» про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки, а також не заперечує щодо представництва інтересів громади окружною прокуратурою.

Вказані обставини є достатнім аргументом для підтвердження бездіяльності Позивача та обґрунтованою підставою для застосування представницьких повноважень прокурором з метою захисту порушених інтересів держави.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на викладене суд зазначає, що керівник Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області, реалізуючи надані законом представницькі повноваження, з метою захисту інтересів держави звертається до суду з позовною заявою про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки, а відтак, реалізує покладені від імені держави повноваження по захисту інтересів держави.

З врахуванням наведеного суд дійшов висновків про відсутність правових підстав до залишення позовної заяви у цій справі без розгляду, а відтак, викладене Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Львів» у п.1 прохальної частині б/н від 13.02.2023 (вх.№ 4051/23 від 16.02.2023) клопотання про залишення позову Керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області у справі №914/56/23 без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.226 ГПК України слід відхилити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з п.3 ч.2 ст.183 ГПК України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання процесуальних прав всіх учасників справи, рівності сторін перед законом і судом, змагальності, дотримання принципів диспозитивності та пропорційності, закріплених положеннями статей 7, 8, 13, 14, 15 ГПК України та виконання завдань підготовчого провадження, суд вважає за необхідне відкласти підготовче засідання.

Керуючись ст.ст.226, 183, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду від 13.02.2023 №2023/02-13/01 (вх.№ 4051/23 від 16.02.2023) відмовити.

2. Відкласти розгляд справи на 20.04.23 о 14:40 год.

3. Розгляд клопотання відповідача від 29.03.2023 вих.№2023/03-29/01 (вх.№8174/23 від 03.04.2023) про закриття провадження у справі відкласти до наступного засідання.

4. Прокуратурі та позивачу, в строк до 18.04.2023, в письмовій формі висловити свої доводи і міркування стосовно клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

5. Учасникам справи: явка повноважних представників в судове засідання на власний розсуд.

6. Інформацію про справу можна отримати за такою веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud5015.

7. Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України.

Суддя Кітаєва С.Б.