номер провадження справи 33/118/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2023 Справа № 908/2694/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В. при секретарі судового засідання Драковцевій В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні матеріали справи № 908/2694/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТД МЕТАЛУРГ ЗАПОРІЖЖЯ (69001, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 45-Б, ідентифікаційний код 42985004)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Запорізький електровозоремонтний завод (69095, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 2, ідентифікаційний код 01056273)

про стягнення 121982,31 грн.

за участю представників:

від позивача Борисенков В.С., ордер серії АР № 1107831 від 19.12.2022;

від відповідача - Мальчев В.Є., довіреність №7381 від 30.12.2022;

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю ТД МЕТАЛУРГ ЗАПОРІЖЖЯ з позовом до відповідача: Приватного акціонерного товариства Запорізький електровозоремонтний завод про стягнення 121982,31 грн., з яких 108190,50 грн. основний борг, 6816,00 грн. інфляційне збільшення, 1351,64 грн. 3% річних, 5624,17 грн. пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором поставки №220606-3 від 06.06.2022 щодо оплати поставленого позивачем товару на суму 108190,50 грн. За прострочення оплати товару в період з 21.07.2022 по 19.12.2022 позивач нарахував на суму боргу 3% річних в сумі 1351,64 грн., інфляційне збільшення в сумі 6816,00 грн. та пеню в сумі 5624,17 грн., які просить стягнути з відповідача разом із сумою основного боргу.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 15, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 655, 662, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 20, 173, 175, 193 Господарського кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2022 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/2694/22, присвоєно справі номер провадження 33/118/22, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу строк для надання суду відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; для надання заперечень на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Встановлено позивачу строк для надання суду відповіді на відзив на позов - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Повідомлено сторін, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення, необхідно подати у строк до 25.01.2023.

Представник позивача, яким подано позов, отримав копію ухвали суду 26.12.2022 через електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач отримав копію ухвали суду 29.12.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

13.01.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити позивачу в позові, а в разі задоволення позовних вимог в частині стягнення пені зменшити розмір пені, що стягується. Також у відзиві викладено клопотання призначити у справі судове засідання з викликом сторін, посилаючись на те, що сторонами ведуться переговори щодо мирного врегулювання спору і для подання суду заяв за результатами цих переговорів потрібен додатковий час.

Суд прийняв відзив до розгляду.

Також суд задовольнив клопотання відповідача про призначення у справі судового засідання з викликом сторін.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.01.2023 ухвалено розгляд справи №908/2694/22 здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, замінити розгляд справи по суті підготовчим засіданням, підготовче засідання призначити на 21.02.2023 о 12 год. 00 хв.

В судове засідання 21.02.2023 сторони своїх представників не направили, не повідомили причин неявки.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.02.2023 відкладено підготовче засідання на 21.03.2023 о 09 год. 30 хв.

В судовому засіданні 21.03.2023 були присутніми представники позивача та відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом Акорд.

Представники сторін заявили про відсутність інших доказів, окрім тих, які надані до матеріалів справи, відсутність заяв чи клопотань та про можливість закриття підготовчого провадження.

Суд дійшов висновку, що питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, судом вирішені і наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.04.2023 о 12 год. 00 хв.

В судовому засіданні 18.04.2023 були присутніми представники позивача та відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом Акорд.

Представник відповідача підтримав клопотання про зменшення розміру пені.

Представник позивача проти зменшення пені заперечив.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

06.06.2022 Приватним акціонерним товариством «Запорізький електровозоремонтний завод» (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД МЕТАЛУРГ ЗАПОРІЖЖЯ» (далі - постачальник) укладено договір поставки № 220606-3 (далі - договір), відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого постачальник зобов`язується у 2022 році поставити (передати у власність) замовникові товари, зазначені в специфікації (-ях) додатку (ах) до цього договору, а замовник - прийняти і оплатити такі товари на умовах цього договору.

Найменування, номенклатура, асортимент, марка, кількість товарів: відповідно до специфікації (ій) додатку (ів) до цього договору.

Ціна (сума, загальна вартість) цього договору становить 198 601,80 грн., у т.ч. ПДВ 20 %: 33100,30 грн. Ціна за одиницю товару зазначається у специфікації (-ях) додатку (ах) до цього договору (п. 3.1. договору).

Замовник оплачує поставлений постачальником товар виключно за ціною, вказаною у специфікації (-ях) додатку (ах) до цього договору (п. 3.2. договору).

Розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються у безготівковій формі (п. 4.1. договору).

Замовник здійснює оплату поставленого товару (поставленої партії товару) протягом 30 банківських днів з дати підписання сторонами видаткової накладної та отримання замовником оригіналу рахунку на оплату товарів. При цьому (за виключенням випадку здійснення попередньої оплати), замовник здійснює оплату поставленого товару тільки після реєстрації постачальником відповідної податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі ЄРПН), а у разі, якщо після постачання товару здійснюється будь-яке збільшення суми компенсації його вартості, замовник здійснює оплату поставленого товару тільки після реєстрації постачальником відповідного розрахунку коригування до податкової накладної в ЄРПН. У разі, якщо до закінчення строку оплати поставленого товару, який зазначений у першому реченні п. 4.2. цього договору, постачальник не здійснив реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування до неї в ЄРПН, строк оплати поставленого товару за цим договором продовжується до дати реєстрації постачальником податкової накладної та/або розрахунку коригування до неї в ЄРПН (п. 4.2. договору).

Місце та умови поставки товарів: товар постачається за рахунок та транспортом постачальника на склад замовника на умовах DDP (згідно ІНКОТЕРМС 2000): Україна, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 2 (п. 5.2. договору).

Товар постачається партіями відповідно до письмових заявок замовника (п. 5.4. договору).

Право власності на товар, зазначений у специфікації (-ях) додатку (ах) до цього договору, переходить до замовника з моменту підписання сторонами / представниками сторін видаткової накладної. Видаткова накладна є первинним документом (п. 5.5. договору).

Підтвердженням про одержання товару замовником є видаткова накладна, підписана уповноваженими представниками сторін (п. 5.12. договору).

Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати за поставлені товари (пп. 6.1.1. договору).

Постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари (пп. 6.4.1. договору).

У разі порушення строків оплати отриманого товару замовник сплачує постачальнику пеню в розмірі половини облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення (пп. 7.2.1. договору).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2022, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 10.1. договору).

На підставі заявки відповідача від 08.06.2022 № 3506 позивач згідно із видатковою накладною № 27 від 08.06.2022 поставив відповідачу партію товару на суму 108 190,50 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідач поставлений товар прийняв без зауважень. Проте, розрахунки за товар не здійснив.

Заборгованість відповідача складає 108 190,50 грн.

На час розгляду справи в суді, доказів сплати заборгованості сторонами не надано.

Згідно вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач здійснив поставку товару згідно з погодженими сторонами умовами, однак у встановлений договором строк відповідач свої зобов`язання з оплати товару не виконав.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок 3% річних за загальний період з 21.07.2022 по 19.12.2022 у розмірі 1 351,64 грн. та інфляційні втрати за період серпень 2022 по листопад 2022 у розмірі 6 816,00 грн.

Судом здійснено перевірку наданих позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що розрахунки здійснено арифметично правильно.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

За визначенням ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. ч. 4, 6 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

У разі порушення строків оплати отриманого товару замовник сплачує постачальнику пеню в розмірі половини облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення (пп. 7.2.1. договору).

Позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню за період прострочення з 21.07.2022 до 19.12.2022 у розмірі 5 624,17 грн.

Відповідач розрахунок позивача не спростовував, а лише зазначив у відзиві клопотання про зменшення пені. В обґрунтування зменшення розміру пені представник відповідача посилається на те, що в Україні запроваджено воєнний стан, підприємство відповідача знаходиться у районі ведення бойових дій та відповідач є підприємством, яке має стратегічне значення для економіки та безпеки держави.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку пені та встановлено, що розрахунки здійснено арифметично правильно.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені.

За змістом ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Верховний Суд вже неодноразово наголошував у своїх постановах, що визначення конкретного розміру, на який зменшуються належні до сплати штрафні санкції, належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав. (Постанова Верховного Суду від 20.10.2021 у справі №910/8396/20).

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі № 916/469/19.

Тобто з системного аналізу вищевказаних норм слідує, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Таким чином, враховуючи, що відповідач взяте на себе зобов`язання за укладеним з позивачем договором не виконав, господарський суд не знайшов підстав для зменшення розміру заявленої до стягнення з відповідача пені. Крім того, представник позивача у судовому засіданні заперечив щодо задоволення вказаного клопотання. Доказів наявності підстав для зменшення пені відповідач також суду не надав. Крім того, розмір заявленої пені не є занадто великим.

Заперечення відповідача з посиланням на те, що позивачем не надано оригіналу рахунку на оплату поставленого товару згідно із п. 4.2. договору, за відсутності якого у покупця не настав строк оплати за договором, суд вважає безпідставними, адже, рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, ненадання рахунку не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора згідно зі ст. 613 ЦК України, тому наявність або відсутність рахунку у відповідача не звільняє останнього від обов`язку оплати за поставлений товар та не виключають відповідальність боржника за порушення цього зобов`язання.

Таким чином, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження здійснення оплати товару, отриманого за вказаною накладною.

Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Запорізький електровозоремонтний завод (69095, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, буд. 2, ідентифікаційний код 01056273) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТД МЕТАЛУРГ ЗАПОРІЖЖЯ (69001, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 45-Б, ідентифікаційний код 42985004) заборгованість у розмірі 108 190,50 грн. (сто вісім тисяч сто дев`яносто грн. 50 коп.), пеню у розмірі 5 624,17 грн. (п`ять тисяч шістсот двадцять чотири грн. 17 коп.), 3 % річних у розмірі 1 351,64 грн. (одна тисяча триста п`ятдесят одна грн. 64 коп.), втрати від інфляції у розмірі 6 816,00 грн. (шість тисяч вісімсот шістнадцять грн. 00 коп.) та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн. 00 коп.).

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 21.04.2023.

Суддя М.В. Мірошниченко