ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року

м. Київ

Справа № 914/2150/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Колос І.Б., Селіваненка В.П.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "БРРЕНТ"

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 про зупинення провадження у справі (головуючий суддя Бойко С.М., судді: Бонк Т.Б., Якімець Г.Г.)

у справі № 914/2150/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Мані Флоу" (далі - ТОВ "Мані Флоу")

до товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус+" (далі - ТОВ"Оптімус+"),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Корпало Ганна Василівна;

товариство з обмеженою відповідальністю "БРРЕНТ" (далі - ТОВ "БРРЕНТ"),

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.04.2023, у зв`язку із запланованою відпусткою судді Малашенкової Т.М., визначено колегію суддів у складі Булгакова І.В. (головуючий), Колос І.Б. і Селіваненко В.П.

Короткий зміст позовних вимог

Публічне акціонерне товариство "БГ БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БГ БАНК" Луньо І.В. (правонаступником якого є Позивач) звернулось до господарського суду Львівської області із позовом до Відповідача за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача -Нотаріуса, про застосування наслідків недійсності правочину, а саме скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 9623076 від 27.12.2013 та скасування запису про проведення державної реєстрації права власності, номер запису 4111803 від 27.12.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 27.12.2013 (далі - Договір) є нікчемним у силу положень статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки мало місце умисного заниження балансової вартості об`єкту нерухомості на 85% початкової балансової вартості.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції

Рішенням господарського суду Львівської області від 23.03.2020, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2020, позовні вимоги (з урахуванням заяви Позивача про зміну предмета позову) задоволено. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №9623076 від 27.12.2013 щодо нежитлових приміщень загальною площею 4 571,2 кв.м, які розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, будинок 73, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 та всі послідуючі/пов`язані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме: індексний номер 50879952 від 29.01.2020 та індексний номер 51284819 від 24.02.2020. Скасовано державну реєстрацію права власності Відповідача на нежитлові приміщення загальною площею 4 571,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, будинок 73, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису: 4111803 від 27.12.2013 та всі послідуючі/пов`язані записи, а саме номер запису: 35249658 від 29.01.2020 та номер запису: 35627627 від 24.02.2020, з одночасним визнанням (поновленням запису про державну реєстрацію права власності номер запису: 4108213 від 27.12.2013 про право власності на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер: 01) права власності за Позивачем (вул. Лейпцизька, 3-А, вхід "Б", офіс 8, м. Київ, 01015; ).

Верховний Суд постановою від 27.10.2020 касаційне провадження у справі №914/2150/18 у частині оскарження ТОВ "Оптімус+" рішення господарського суду Львівської області від 23.03.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 з підстав передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо застосування статей 216, 256, 257, 267 Цивільного кодексу України, статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", статті 236 ГПК України, закрив. Касаційну скаргу ТОВ "Оптімус+" у частині оскарження ТОВ "Оптімус+" рішення господарського суду Львівської області від 23.03.2020 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 з підстав передбачених пунктами 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України щодо застосування статей 256, 257, 267 Цивільного кодексу України, статей 13, 120, 202 ГПК України та неправильного застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, у яких відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" залишив без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 23.03.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 у справі № 914/2150/18 - без змін.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 поновлено ТОВ "БРРЕНТ" строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Львівської області від 23.03.2020 у справі №914/2150/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "БРРЕНТ" від 03.03.2021, з урахуванням доповнень від 04.03.2020, на рішення господарського суду Львівської області від 23.03.2020 у справі № 914/2150/18; зупинено дію рішення господарського суду Львівської області від 23.03.2020 у справі №914/2150/18.

Від ТОВ "Мані Флоу" 16.01.2023 надійшла заява про зупинення провадження у справі у зв`язку з об`єктивною неможливістю розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається у порядку господарського судочинства - до набрання законної сили рішенням господарського суду Львівської області у справі №914/411/21 за позовом ТОВ "Мані Флоу" до ТОВ "Оптімус+" та ТОВ "БРРЕНТ" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29.01.2020 нерухомого майна - нежитлових приміщень загальною площею 4571,2 кв.м., що розташовані за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Героїв УПА, 73, що укладений між ТОВ "Оптімус+" та ТОВ "БРРЕНТ".

В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на те, що в господарському суді Львівської області в межах справи № 914/411/21 вирішується питання недійсності договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 27.12.2013, а тому вважає, що у випадку задоволення позову судом будуть встановлені обставини, що вказують на відсутність прав ТОВ "БРРЕНТ" на спірне нерухоме майно в межах справи №914/2150/18, наслідком чого буде закриття апеляційного провадження в Західному апеляційному господарському суді.

Вищевказане, на думку позивача, свідчить про наявність обставин, коли в різних судових провадженнях одночасно вирішуються обставини з аналогічних правовідносин, а неврахування обставин справи встановлених в одному суді, може призвести до неправильного вирішення справи по суті в іншому, а саме: обставини визначені в рішенні суду в справі № 914/411/18 за позовом ТОВ "Мані Флоу" до ТОВ "БРРЕНТ" та ТОВ "Оптімус+" про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерхумого майна, мають значення для вирішення справи № 914/2150/18 за позовом ПАТ "БГ БАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус+" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину в частині визначення наявності у ТОВ "БРРЕНТ" майнових та процесуальних прав, в межах справи №914/2150/18.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 01.02.2023 (з урахуванням ухвали про виправлення описки) заяву ТОВ Мані Флоу від 16.01.2023 задовольнив. Зупинив провадження у справі № 914/2150/18 до набрання законної сили рішенням у справі № 914/411/21 на підставі пункту 5 частини першої статті 287 ГПК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом позову в цій справі №914/2150/18 є вимоги, які спрямовані до особи, яка придбала у правопопередника позивача нерухоме майно, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, шляхом скасування реєстраційних записів про право власності на спірне нерухоме майно за відповідачем та ТОВ "БРРЕНГ", який після порушення провадження, однак до прийняття рішення, не був залучений до участі в даній справі. На підставі того, що у даній справі існує правовий зв`язок між скаржником і сторонами у справі то наявний суб`єкт апеляційного оскарження, а тому апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції у справі може вплинути на права ТОВ "БРРЕНТ" або обов`язки щодо однієї із сторін.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ТОВ "БРРЕНТ" з посиланням на неправильне застосування судом попередньої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 про зупинення провадження у справі, а справу направити до зазначеного суду для продовження розгляду.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

В обґрунтування підстав касаційного оскарження скаржник посилається на неврахування судом апеляційної інстанції приписів частини третьої статті 195 ГПК України що стало підставою для помилкового зупинення провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України. Скаржник також вказує що Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 14.07.2021 в межах цієї справи вже надавав правову оцінку обставинам пов`язаності справ №914/2150/18 та №914/411/21, в якій відмовив у зупиненні провадження у справі за аналогічним клопотанням оскільки встановив відсутність підстав для зупинення провадження. Окрім того, суд апеляційної інстанції, зупиняючи провадження у справі, не навів достатніх обґрунтувань, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити, оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Доводи інших учасників справи

Від ТОВ "Мані Флоу" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому назване товариство просить Суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Перевіряючи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права при постановлення оскаржуваної ухвали, Верховний Суд зазначає таке.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Під час постановлення оскаржуваної ухвали апеляційний господарський суд керувався положеннями пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України.

Згідно із пунктом 5 частини 1 статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до імперативних приписів частини третьої статті 195 ГПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 - 3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Отже, об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства не входить до вичерпного переліку підстав для зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті.

Водночас згідно з частинами першою та другою статті 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання.

Таким чином, виходячи з системного аналізу змісту положень частини третьої статті 195, частин першої та другої статті 270 ГПК України зупинення провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України допускається лише до початку розгляду (перегляду) апеляційним судом справи по суті. Близька за змістом позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.02.2022 у справі №902/368/16.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 проведення підготовчих дій закінчено. Розгляд апеляційної скарги призначено до розгляду на 21.04.2021. Ухвалою від 21.04.2021 розгляд справи відкладено на 12.05.2021.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 суд відклав розгляд справи до 26.05.2021. Водночас в ухвалі зазначено, що у судовому засіданні суд заслухав міркування представників апелянта, позивача та відповідача щодо правового статусу особи, яка подала апеляційну скаргу і з метою повного та всестороннього дослідження усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, судова колегія вирішила розгляд справи відкласти.

Наведене свідчить, що розгляд (перегляд) апеляційним судом справи по суті вже було розпочато.

В свою чергу, заява позивача про зупинення провадження у справі було подано до апеляційного суду лише 16.01.2023, тобто вже на стадії апеляційного перегляду справи по суті, що з урахуванням приписів частини третьої статті 195, частин першої та другої статті 270 ГПК України, свідчить про відсутність передбачених чинним процесуальним законом підстав для зупинення апеляційного провадження на підставі пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України.

Водночас суд враховує, що ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 (головуючий суддя Бойко С.М., судді: Бонк Т.Б., Якімець Г.Г.) було відмовлено у задоволенні заяви позивача про зупинення провадження у справі №914/2150/18 до розгляду справи 914/411/21 оскільки сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи №914/2150/18 господарський суд у цій справі має достатньо доказів та правових підстав для розгляду та вирішення спору по суті.

Крім того, відповідно до положень статті 2 ГПК України на господарське судочинство покладено обов`язок забезпечення розумності строків розгляду справ, а на сторони - неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 27.06.2000 у справі "Фридлендер проти Франції", рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

За таких обставин суд касаційної інстанцій вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 914/2150/18 та неправильно застосував положення пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до частини третьої статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Згідно з частиною шостою статті 310 ГПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції Суд вважає, що оскаржувана ухвала апеляційного господарського суду від 01.02.2023 постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому касаційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 у справі № 914/2150/18 скасувати, а справу передати до Західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Судові витрати

Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 308, 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "БРРЕНТ" задовольнити.

2. Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 01.02.2023 у справі № 914/2150/18 скасувати, а справу передати до Західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Колос

Суддя В. Селіваненко