ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2023м. ХарківСправа № 922/1926/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

секретар судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСК Піраміда"
до Фізична особа-підприємець Мастан Карім Наджибуллайович
про стягнення коштів

за участю представників:

позивача Юрченко В.В. (ордер від 11.04.2023)

відповідача Балаклицький В.В. (ордер від 06.03.2023)

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСК ПІРАМІДА" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Мастан Карім Наджибулайович 160 021,80 грн неустойки за прострочення повернення нерухомості, 45 281,37 грн боргу з відшкодування експлуатаційних витрат, 841,12 грн 3% річних, 10 296,82 грн пені за відшкодування експлуатаційних витрат.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 24.10.2022 здійснено автоматичний розподіл зазначеної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 922/1926/22 та визначено її до розгляду судді Прохорову С.А.

ХІД СПРАВИ

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.10.2022 було залишено позовну заяву без руху.

08.11.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСК ПІРАМІДА" подало до господарського суду Харківської області заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.11.2018 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком, який триває на теперешній час.

Враховуючи приписи статті 3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м. Харкові та Харківській області, а також особливого (дистанційного) режиму роботи господарського суду, обмеження доступу та відвідування працівниками та суддями будівлі господарського суду з міркувань безпеки, та постійними повітряними тривогами, розгляд даної справи здійснений судом у межах розумного строку в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

05.12.2022 відповідачем були подані до суду:

- відзив на позовну заяву вх. № 15506, який долучено до матеріалів справи.

- клопотання про розгляд справи в судовому засіданні вх. № 15507

- клопотання про витребування доказів вх. №15508.

Ухвалою суду від 07.12.2022 суд перейшов до розгляду справи № 922/1926/22 за правилами загального позовного провадження. Також, було задоволено клопотання відповідача про витребування доказів, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСК ПІРАМІДА» надати суду:

- оригінали для огляду в засіданні та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріалів справи Договору оренди нерухомого майна № 189 від 29 січня 2022 року, який був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСК ПІРАМІДА» ІКЮО 32437154, та Приватним підприємством «ГАЛАКТИКА» ІКЮО 32860442, на підставі якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСК ПІРАМІДА» отримало від Приватного підприємства «ГАЛАКТИКА» в оренду розташовані за адресою м. Харків, проспект Перемоги, 81: нежитлові приміщення № 72, 73, 63 антресолі першого поверху нежитлової будівлі Літ. «А-2», загальною площею 53,4кв.м.; нежитлові приміщення № 72, 73, 63 антресолі першого поверху нежитлової будівлі Літ. «А-2», загальною площею 53,4кв.м.; нежитлові приміщення № 3, 10 першого поверху нежитлової будівлі Літ. «А-2», загальною площею 438,6кв.м.;

- оригінали для огляду в засіданні та належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи Актів прийому-передачі до Договору оренди нерухомого майна N2 189 від 29 січня 2022 року, який був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСК ПІРАМІДА» ІКЮО 32437154, та Приватним підприємством «ГАЛАКТИКА» ІКЮО 32860442 які підтверджують обставини передання від ПП «ГАЛАКТИКА» до ТОВ «ОСК ПІРАМІДА» в оренду розташованих за адресою м. Харків, проспект Перемоги, 81: нежитлових приміщень № 72, 73, 63 антресолі першого поверху нежитлової будівлі Літ. «А-2», загальною площею 53,4кв.м.; нежитлових приміщень № 72, 73, 63 антресолі першого поверху нежитлової будівлі Літ. «А-2», загальною площею 53,4кв.м.; нежитлових приміщень № 3,10 першого поверху нежитлової будівлі Літ. «А-2», загальною площею 438,6кв.м.;

- оригінали для огляду в засіданні та належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи Актів прийому-передачі до Договору оренди нерухомого майна № 189 від 29 січня 2022 року, який був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСК ПІРАМІДА» ІКЮО 32437154, та Приватним підприємством «ГАЛАКТИКА» ІКЮО 32860442, які підтверджують обставини передання (повернення) ТОВ «ОСК ПІРАМІДА» до ПП «ГАЛАКТИКА» розташованих за адресою м. Харків, проспект Перемоги, 81: нежитлових приміщень № 72, 73, 63 антресолі першого поверху нежитлової будівлі Літ. «А-2», загальною площею 53,4кв.м.; нежитлових приміщень № 72, 73, 63 антресолі першого поверху нежитлової будівлі Літ. «А-2», загальною площею 53,4кв.м.; нежитлових приміщень № 3, 10 першого поверху нежитлової будівлі Літ. «А-2», загальною площею 438,6кв.м.;

- оригінали для огляду в засіданні та належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи документів (договорів, додаткових угод, актів прийому-передачі), які підтверджують наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСК ПІРАМІДА» ІКЮО 32437154 права в період з 09 08 2019 по 29 01 2022 передати в суборенду розташовані за адресою м. Харків, проспект Перемоги, 81: нежитлові приміщення № 72, 73, 63 антресолі першого поверху нежитлової будівлі Літ. «А-2», загальною площею 53,4кв.м.; нежитлові приміщення № 72, 73, 63 антресолі першого поверху нежитлової будівлі Літ. «А-2», загальною площею 53,4кв.м.; нежитлові приміщення № 3,10 першого поверху нежитлової будівлі Літ. «А-2», загальною площею 438,6кв.м.

27.12.2022 позивачем надано суду відповідь на відзив вх. №17266. Разом з відповіддю на відзив позивачем заявлено клопотання про продовження позивачу строк на її подання.

Згідно вимог статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства зокрема є: 1) верховенство права, 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, 4) змагальність сторін, 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення.

Згідно ч.5 ст. 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи обставини справи, суть та характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку задовольнити клопотання позивача та, оскільки відповідь на відзив вже надана до суду, поновити строк для її подання.

Також, разом до відповіді на відзив позивачем подано клопотання про витребування у відповідача докази наявності обставин непереборної сили станом з 24.02.2022 до 30.03.2022, що стали підставою для неповернення орендованого майна.

Щодо вказаного клопотання, суд зазначає, що Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

Початок повномасштабних бойових дій на території України та запровадження в країні воєнного стану є загальновідомою обставною.

Згідно ч. 3 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

29.12.2022 позивачем надані документи на виконання ухвали суду від 07.12.2022 (вх. №17392) про витребування яких просив відповідач.

03.01.2023 відповідачем надані заперечення на відповідь на відзив (вх. №151) та пояснення вх. №5055 від 01.03.2023, які долучені до матеріалів справи.

Позивачем подані додаткові пояснення по справі вх. №311 від 05.01.2023 та вх. №1266 від 18.01.2023, які долучені до матеріалів справи.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах розумних строків.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Враховуючи положення ст. ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позивач зазначає, що відповідачем не було належним чином повернуто нерухомість позивачу всупереч п. 2.4. і 2.5. Договорів суборенди, укладених між сторонами, у зв`язку з чим, останньому було нараховано 160 021,80 грн неустойки за прострочення повернення нерухомості. Також, позивач вказує, що відповідачем не сплачено позивачу 45 281,37 грн експлуатаційних витрат за користування майном, у зв`язку з чим позивачем нараховано 841,12 грн 3% річних, 10 296,82 грн пені.

Свої позовні вимоги підтрумує, зазначає про відсутність підстав звільнення відповідача від відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач проти позову заперечує, вказуючи про те, що його не було належним чином повідомлено про обставини, які стали підставою припинення договорів суборенди, у зв`язку з початком повномаштабних бойових дій на території міста Харкова він не мав змоги виконати здійснити дії щодо звільнення орендованого майна та повернення його позивачу. також відповідач заперечує проти стягнення 45 281,37 грн експлуатаційних витрат за користування майном, нарахованих за січень, оскільки доказів понесення таких витрат та їх розмір не було надано позивачем разом з позовом та відповідно заперечує й щодо нарахованих річних та пені на ці витрати.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

09.08.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСК ПІРАМІДА» (далі - Позивач) та ФІЗИЧНОЮ ОСОБОЮ-ПІДПРИЄМЦЕМ МАСТАН КАРІМОМ НАДЖИБУЛЛАЙОВИЧЕМ, що діє на підставі державної реєстрації, номер запису 2 144235, дата реєстрації 09.10.2012р (далі - Відповідач) було укладено:

1) Договір суборенди нерухомого майна № 16-19 від 09.08.2019р. (далі - Договір 1), відповідно до якого Орендар передав, а Суборендар прийняв у строкове платне користування нерухоме майно (далі - нерухомість): нежитлові приміщення № 62,65 антресолі першого поверху та частину нежитлового приміщення № 75 антресолі першого поверху в нежитловій будівлі Літ. «А-2», загальною площею 59,95 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Харків, просп. Перемоги, 81;

2) Договір суборенди нерухомого майна № 17-19 від 09.08.2019р. (далі - Договір 2), відповідно до якого Орендар передав, а Суборендар прийняв у строкове платне користування нерухомість: нежитлові приміщення № 72,73,63 антресолі першого поверху в нежитловій будівлі Літ. «А-2», загальною площею 52,4 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Харків, просп. Перемоги, 81;

3) Договір суборенди нерухомого майна № 18-19 від 09.08.2019р. (далі-Договір 3), відповідно до якого Орендар передав, а Суборендар прийняв у строкове платне користування нерухомість: нежитлові приміщення № 3,10 першого поверху в нежитловій будівлі Літ. «А-2», загальною площею 438,6 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Харків, просп. Перемоги, 81;

- далі разом Договори. На підтвердження вищевикладеного позивачем додані копії Договорів та копії Актів прийому-передачі від 09.09.2019р. до Договорів.

16.11.2020 р. між Позивачем та Відповідачем було укладено:

1) Додаткову угоду до Договору 1, якою було внесено зміни до п. 3.1. Договору, а саме, що з 01 січня 2021 року за користування нерухомістю Відповідач, як Суборендар, щомісяця сплачує до 10 числа місяця суборенди за поточний місяць Орендареві орендну плату в розмірі 8 093,28 грн (вісім тисяч дев`яносто три гривні 28 копійок), в тому числі ПДВ 20%: 1 348,88 грн.

2) Додаткову угоду до Договору 2, якою було внесено зміни до п. 3.1. Договору, а саме, що з 01 січня 2021 року за користування нерухомістю Відповідач, як Суборендар, щомісяця сплачує до 10 числа місяця суборенди за поточний місяць Орендареві орендну плату в розмірі 7 074,00 грн (сім тисяч сімдесят чотири гривні 00 копійок), в тому числі ПДВ 20%: 1 179,00 грн.

3) Додаткову угоду до Договору 3, якою було внесено зміни до п. 3.1. Договору, а саме, що з 01 січня 2021 року за користування нерухомістю Відповідач, як Суборендар, щомісяця сплачує до 10 числа місяця суборенди за поточний місяць Орендареві орендну плату в розмірі 52 632,00 грн. (п`ятдесят дві тисячі шістсот тридцять дві гривні 00 копійок), в тому числі ПДВ 20%: 8 772,00 грн.

Вищезазначені обставини визнаються сторонами у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

В обґрунтування своїх вимог щодо стягнення 160 021,80 грн неустойки за прострочення повернення нерухомості позивач вказує на те, що 14.01.2022 Позивач у зв`язку зі збільшенням розміру орендної плати за Договорами в порядку п. 3.4. Договору направив Відповідачу:

1) Додаткову угоду до Договору 1, якою вносилися зміни до п. 3.1. Договору 1, а саме, що з 01 січня 2021 року за користування нерухомістю Відповідач, як Суборендар, щомісяця сплачує до 10 числа місяця суборенди за поточний місяць Орендареві орендну плату в розмірі 8 992,50 гривень (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто дві гривні 50 копійок), в тому числі ПДВ 20% 1 498,75 грн.

2) Додаткову угоду до Договору 2, якою вносилися зміни до п. 3.1. Договору 2, а саме, що з 01 січня 2021 року за користування нерухомістю Відповідач, як Суборендар, щомісяця сплачує до 10 числа місяця суборенди за поточний місяць Орендареві орендну плату в розмірі 7 860,00 гривень (сім тисяч вісімсот шістдесят гривні 00 копійок), в тому числі ПДВ 20% 1 310,00 грн.

3) Додаткову угоду до Договору 3, якою вносилися зміни до п. 3.1. Договору 3, а саме, що з 01 січня 2021 року за користування нерухомістю Відповідач, як Суборендар, щомісяця сплачує до 10 числа місяця суборенди за поточний місяць Орендареві орендну плату в розмірі 63 158,40 гривень (шістдесят три тисячі сто п`ятдесят вісім гривень 40 копійок), в тому числі ПДВ 20% 10 526,40 грн.

Позивач вважає, що 29.01.2022р. внаслідок неотримання Позивачем від Відповідача згоди на зміну розміру орендної плати за Договорами у вигляді підписаних Відповідачем додаткових угод до Договорів від 14.01.2022р. протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати отримання відповідної пропозиції Орендаря, Договори припинили свою дію.

Відповідач заперечує проти доводів позивача, зазначаючи про те, що не отримував цих додаткових угод, а тому й не вважав договори суборенди припиненими.

Оцінюючи доводи сторін з цих позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно п. 3.4. Договорів розмір орендної плати може бути змінено за згодою сторін або за ініціативою Орендаря. У разі неотримання Орендарем загоди Суборендаря на зміну розміру орендної плати у вигляді підписаної Суборендарем додаткової угоди до цього Договору протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати отримання відповідної пропозиції Орендаря, цей Договір припиняє свою дію в день закінчення зазначеного строку отримання згоди Суборендаря.

Відповідно до п. 2.4., 2.5. Договорів не пізніше дня припинення дії цього Договору за будь-якими підставами нерухомість повинна бути повернена Суборендарем та прийнята Орендарем за актом прийому-передачі, що підписується сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору, у стані, в якому вона була одержана Суборендарем, з урахуванням нормального зносу.

Нерухомість вважається повернутою належним чином, якщо не пізніше дня припинення дії цього Договору за будь-якими підставами Суборендар виконав усі наступні умови: сплатив в повному обсязі орендну плату та експлуатаційні витрати; звільнив нерухомість від власного майна; за власний рахунок привів нерухомість у стан, в якому вона була отримана в суборенду; підписав акт прийому-передачі в 2 (двох) примірниках та надав їх Орендарю на підпис; надав Орендарю повний доступ до нерухомості для перевірки її стану; отримав від Орендаря один примірник підписаного акту прийому-передачі без будь-яких зауважень та претензій Орендаря.

П. 6.6 Договорів суборенди сторонами було досягнуто згоди, що будь-які повідомлення та документи за цим Договором вважаються врученими належним чином, якщо їх залежним чином оформлені сканованої копії надіслано на електронну пошту сторони із одночасним направленням оригіналів поштою рекомендованим листом, або якщо їх оригінали вручені під розписку уповноваженій особі.

Доказів вручення додаткових угод від 14.01.2022 у встановлений п. 6.6 Договорів спосіб позивачем до суду надано не було.

Однак, суд бере до уваги листи відповідача від 31.01.2022 на адресу позивача, як свідчення того, що 31.01.2022 відповідач однозначно отримав додаткові угоди від 14.01.2022 та ознайомився з їх змістом та відмовився від збільшення розміру орендної плати за Договорами та просив продовжити строк дії Договорів до 28.02.2022 р.

Копії відповідей Відповідача на додаткові угоди від 14.01.2022р. до Договорів додані позивачем до матеріалів справи.

Крім того такі обставини не заперечуються й самим відповідачем.

Ст. 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Дослідивши зазначені обставини, суд дійшов висновку, що доказами, поданими позивачем до матеріалів справи підтверджується отримання відповідачем додаткових угод 31.01.2022 та відмова від їх укладання, та, відповідно, виникнення у відповідача обов`язку щодо повернення майна.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджено, що 31.01.2022 відповідач отримав додаткові угоди від 14.01.2022 та ознайомився з їх змістом і відмовитився від їх укладання, Договори суборенди припинили свою дію 14.02.2022, у зв`язку з чим у відповідача виник обов`язок повернення суборендованого майна.

Відповідачем не подано суду доказів того, що ним було належним чином повернуто нерухомість Позивачу у відповідності до вимог п. 2.4. і 2.5. Договорів.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, частина 1 та пункт 2 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України встановлюють, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з статтею 174 Господарського кодексу України (надалі ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до частини 1 статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

При укладенні договору сторони є вільними у виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що визначено чинним законодавством (стаття 627 Цивільного кодексу України). Це положення закріплює один з найважливіших принципів договірного регулювання суспільних відносин - принцип свободи договору, який включає в себе наступні складові:

свобода в укладенні договору, тобто відсутність будь-яких примусів, щодо того, вступати суб`єктам в договірні відносини, чи ні;

свобода вибору характеру договору, що укладається, а це означає, що сторони самі для себе вирішують, який саме договір їм укладати. При цьому, вони можуть укладати як договір, що передбачений чинним законодавством, так і такий, що ним не передбачений, проте відповідає загальним засадам цивільного законодавства (частина 1 статті 6 Цивільного кодексу України).

вільний вибір контрагента за договором, тобто сторони шукатимуть того контрагента, який максимально підходить їм за тими чи іншими ознаками.

вільний вибір умов договору, що означає, що сторони на власний розсуд визначають зміст цього договору, формують конкретні умови тощо.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Відповідно до п. 5.4. Договорів в разі прострочення Суборендарем повернення (звільнення) нерухомості Суборендар зобов`язаний сплатити Орендарю неустойку в розмірі подвійної орендної плати за весь час прострочення.

Оскільки в порушення п. 2.4. Договорів нерухомість не була повернута відповідачем вчасно після припинення дії Договорів (14.02.2022) та належним чином, то з урахуванням вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо нарахування штрафник санкцій на підставі п. 5.4 Договорів суборенди.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем помилково взято за базу нарахування санкцій розмір орендної плати визначений ним в додаткових угодах від 14.01.2022, оскільки, сторонами такі угоди не були підписані, а тому штрафні санкції за несвоєчасне повернення майна підлягають нарахуванню виходячи з розміру орендної плати, який погоджений сторонами попередніми додатковими угодами від 16.11.2020, що діяли на момент припинення Договорів суборенди.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, розрахунок неустойки в порядку п. 5.4. Договорів за весь час прострочення повернення нерухомості за Договорами наступний:

1) За Договором 1: оренда плата X 2 = 8 093,28 грн. X 2 = 16 186,56 грн.

2) За Договором 2: оренда плата X 2 = 7 074,00 грн. X 2 = 14 148,00 грн.

3) За Договором 3: оренда плата X 2 = 52 632,00 грн. X 2 = 105 264,00 грн.

Всього разом неустойка за прострочення повернення нерухомості в порядку п. 5.4. за Договорами становить - 135 598,56 грн.

При цьому, суд не приймає заперечення відповідача щодо наявності форс мажорних обставин у вигляді початку повномасштабних бойових дій та неможливості виконання обов`язку повернути майно позивачу, оскільки такий обов`язок у відповідача виник 14.02.2022 (п. п. 2.4, 2.5 Договорів суборенди), тобто до настання цих обставин.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 135 598,56 грн неустойки, нарахованої в порядку п. 5.4. Договорів за весь час прострочення повернення нерухомості за Договорами, обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

В задоволенні позову в частині стягнення 24 423,24 грн неустойки, нарахованої в порядку п. 5.4. Договорів за весь час прострочення повернення нерухомості за Договорами, суд відмовляє, у зв`язку з неправильним розрахунком та їх безпідставністю.

Щодо позовних вимог в частині стягнення боргу з відшкодування експлуатаційних витрат в розмірі 45 281,37 грн та нарахованих на цю заборгованість річних та пені, суд дійшов наступних висновків.

Позивач стверджує про наявність у Відповідача невиконаного зобов`язання сплатити на користь Позивача 45 281,37грн. боргу з відшкодування експлуатаційних витрат за період січень 2022, у тому, числі:

1) 4 927,15 грн. за Договором 1;

2) 4 306,63 грн. за Договором 2;

3) 36 047,59 грн. за Договором 3.

На підтвердження обставин наявності у Відповідача таких зобов`язань перед Позивачем, Позивачем були надані підписані Позивачем:

1) копія акту надання послуг № 8 від 31 01 2022 до Договору 1 (компенсація комунальних послуг за січень 2022 року, 4 927,15грн. з ПДВ);

2) копія акту надання послуг № 9 від 31 01 2022 до Договору 2 (компенсація комунальних послуг за січень 2022 року, 4 306,63грн. з ПДВ);

3) копія акту надання послуг № 7 від 31 01 2022 до Договору 3 (компенсація комунальних послуг за січень 2022 року, 36 047,59грн. з ПДВ).

Відповідач зазначає, що не отримував від позивача таких актів надання послуг.

Відповідно до п. 3.2. підписаних між Позивачем та Відповідачем договорів суборенди, суборендар щомісяця до 22 числа місяця, наступного за звітним, відшкодовує Орендарю вартість витрат на оплату комунальних та експлуатаційних послуг (експлуатаційні витрати) на підставі рахунку Орендаря.

Відповідно до п. 6.6. підписаних між Позивачем та Відповідачем договорів суборенди, будь- які повідомлення та документи за цим Договором вважаються врученими належним чином, якщо їх належним чином оформлені скановані копії надіслано на електронну пошту сторони із одночасним направленням оригіналів поштою рекомендованим листом, або якщо їх оригінали вручені під розписку уповноваженій особі.

Відповідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно ст. 613 Цивільного кодексу України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Разом з позовною заявою позивачем не було надано, а матеріали справи не містять доказів вручення або направлення позивачем відповідачу рахунків на відшкодування експлуатаційних витрат (у тому числі в порядку, що встановлений в п. 6.6. підписаних між Позивачем та Відповідачем договорів суборенди).

Відповідач не міг сплатити вартість експлуатаційних витрат за січень 2022, оскільки не був повідомлений про розмір таких експлуатаційних витрат. Окрім цього, відповідно до п. 3.2. Договорів суборенди, виконання відповідачем зобов`язання з відшкодування позивачу вартості експлуатаційних витрат обумовлене вчиненням позивачем відповідної дії - виставленням рахунку.

Таким чином, оскільки позивач, у порядку, що визначений в п. 3.2. та в п. 6.6. підписаних між позивачем та відповідачем договорів суборенди не виставив відповідачу рахунки на відшкодування експлуатаційних витрат, відповідач не міг порушити та не порушив право позивача на отримання від відповідача суми відшкодування експлуатаційних витрат за січень 2022 і для відповідача не настав строк виконання зобов`язання зі сплати відповідачу вартості експлуатаційних витрат за січень 2022.

У зв`язку з тим, що для відповідача не настав строк виконання зобов`язання зі сплати відповідачу вартості експлуатаційних витрат за січень 2022, відсутні й підстави для нарахування пені та річник на цю суму.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Також суд має вирішити питання розподілу та стягнення судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

В судовому засіданні представник позивача заявив, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу та докази понесення таких витрат будуть надані на протязі 5 днів з дня проголошення рішення.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 17.04.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 5, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 185, 191, 192, ст. ст. 236-239 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мастан Карім Наджибуллайович ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСК ПІРАМІДА" (61174, м. Харків, пр. Перемоги, 81, ):

- 135 598,56 грн неустойки за прострочення повернення нерухомості,

- 2 033,98 судового збору

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Встановити позивачу 5 днів з дня прийняття рішення у справі на подання доказів понесення судових витрат.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСК Піраміда" (61174, м. Харків, пр. Перемоги, 81, ).

Відповідач - Фізична особа-підприємець Мастан Карім Наджибуллайович ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

Повне рішення складено "20" квітня 2023 р.

Суддя С.А. Прохоров