ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.04.2023 Справа № 908/1187/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко Михайло Володимирович, розглянувши заяву вих. без номеру від 31.03.2023 (вх. №1298/08-07/23 від 13.04.2023) Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд. 50; ідентифікаційний код 206949) про видачу судового наказу

за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) грошової заборгованості

ВСТАНОВИВ:

13.04.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошової заборгованості у розмірі 41085,20 грн. та витрат на оплату судового збору в сумі 268,40 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2023 вказану заяву передано для розгляду судді Мірошниченку М.В.

Статтею 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року в розмірі 2684,00 грн.

Сума заборгованості в розмірі 41085,20 грн. не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та заявлена до стягнення на підставі заявки боржника про отримання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький», яка разом із анкетою-заявою по приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг становить кредитний договір б/н від 26.05.2021.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу, господарський суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з такого.

Згідно з п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявник вказує, що станом на 03.02.2023 у боржника наявна заборгованість у розмірі 41085,20 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 33285,38 грн., заборгованості за відсотками в сумі 6601,59 грн. та заборгованості зі сплати щомісячної комісії в розмірі 1198,23 грн.

На підтвердження наявності господарських правовідносин між сторонами заявник надав суду в копіях: анкету-заяву боржника від 10.02.2021 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, заявку на отримання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький», довідку про розміри встановлених кредитних лімітів від 31.03.2023 вих. №10526ZPZ5S0YA, виписки банку по рахунку боржника про видачу кредиту, нарахування процентів та комісії та погашення заборгованості.

Разом з тим, додані до заяви копії документів, якими обґрунтовано вимоги, не засвідчені належним чином.

За приписами ч. ч. 2, 4, 5 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», затверджених наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації,сертифікації та якості» (ДП «УкрНДНЦ») від 01.07.2020 №144, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

Заяву разом із додатками до неї (у копіях) надано у прошитому вигляді, засвідченому написом Скріплено та пронумеровано Представник АТ КБ Приватбанк Савіхіна А.М. 31.03.2023, 70 сторінок, підписом представника та печаткою АТ КБ Приватбанк для документів. При цьому відмітка Згідно з оригіналом на підтвердження відповідності прошитих копій документів їх оригіналам відсутня.

Надання заявником копій документів у прошитому вигляді може бути лише підтвердженням кількості аркушів, на яких вони надані, та не є належним засвідченням їх копій.

Також суд зауважує, що з наданих документів не вбачається дата укладення кредитного договору 26.05.2021, оскільки в протоколі створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 31.03.2023, наданого на підтвердження підписання заявки на отримання кредитного ліміту з боку боржника, датою підписання цієї заявки технічним ключем банку є 25.05.20221, а дата підписання заявки боржником не читається.

Отже, викладені в заяві обставини не підтверджені належними доказами, а тому не вбачається виникнення та порушення права грошової вимоги заявника до боржника на підставі поданих документів.

Враховуючи викладене, суд відмовив у видачі судового наказу за вимогою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошової заборгованості у розмірі 41085,20 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

За приписами ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статями 151, 152, 153, 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 грошової заборгованості у розмірі 41085,20 грн. та витрат на оплату судового збору в сумі 268,40 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання ухвали суддею.

Ухвалу підписано суддею 18.04.2023.

Суддя М.В. Мірошниченко