ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2023 р. Справа№ 910/20513/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Тищенко О.В.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО»

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2022

у справі №910/20513/21 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»

до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО»

про стягнення 30 456,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 30 456,41 грн., яке становить різницю між сумою, яка була виплачена позивачем як страховою організацією в зв`язку з пошкодженням автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 , за укладеним з ОСОБА_1 договором добровільного страхування наземного транспорту № -14-01 від 12.03.2021, внаслідок ДПТ, що сталася з вини ОСОБА_2 - водія автомобіля «Renault Logan», державний номер НОМЕР_2 , цивільно-правова відповідальність осіб, які на законних підставах керують яким, застрахована у відповідача згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР № 200016185 (125 063,10 грн.), франшизою за полісом ЕР № 200016185 (2 600,00 грн.) та сумою, яка відповідачем була виплачена позивачу внаслідок спірної ДТП (92 006,69 грн.).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.07.2022 у справі №910/20513/21 позов задоволений повністю, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено страхове відшкодування в сумі 30 456,41 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270, 00 грн.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що матеріалами справи належним чином підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем щодо виплати страхового відшкодування за завдану шкоду у заявленій до стягнення сумі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2022 у справі №910/20513/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було неповно з`ясовано обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на те, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що:

- за змістом положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством;

- позивачем суму збитків, завданих пошкодженням автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 у спірній ДТП, розраховано саме без врахування коефіцієнту фізичного зносу, з огляду на те, що вказаний автомобіль 2015 року випуску та того, що за змістом п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі Методика), значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років для легкових КТЗ виробництва не країн СНД (так як станом на дату спірної ДТП з дати випуску автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 пройшло менш, ніж 7 років коефіцієнт фізичного зносу вказаного автомобіля є таким, що дорівнює нулю - примітка суду);

- водночас при розгляді наданих позивачем документів відповідачем було встановлено, що до спірної ДТП автомобіль «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 був учасником іншої ДТП за результатами якої було проведено ремонт складових частин кузова вказаного автомобіля, що за змістом п. 7.39 Методики відноситься до винятків стосовно використання вимог п. 7.38 Методики;

- вказане свідчить про те, що суму збитків, завданих пошкодженням автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 у спірній ДТП на стягнення якої з відповідача має право позивач, слід розраховувати з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, що відповідачем і було зроблено та виплачено позивачу 92 006,69 грн., а відтак правові підстави для стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 30 456,41 грн. відсутні (заявлена до стягнення сума фактично і становить суму на яку зменшується вартість збитків при врахуванні коефіцієнту фізичного зносу вказаного автомобіля - примітка суду).

Відповідач зазначив про те, що докази на підтвердження вказаних обставин були ним додані до поданого до суду першої інстанції відзиву на позов у якому, серед іншого, відповідач просив поновити йому строк для подання відзиву, проте суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про поновлення вказаного строку.

До апеляційної скарги апелянтом додано клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи на вирішення якої апелянт просить поставити наступні питання:

1. Яке значення становить коефіцієнт фізичного зносу складових колісного транспортного засобу «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 , який було пошкоджено внаслідок ДТП, що сталось 23.05.2021, станом на дату ДТП 23.05.2021?

2. Яка вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без урахуванням ПДВ, завданого власнику автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження в ДТП, що мала місце 23.05.2021, станом на дату ДТП 23.05.2021?

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2022, справу №910/20513/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Куксов В.В., Шаптала Є.Ю..

З огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до Північного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що у даному випадку унеможливлює розгляд поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування матеріалів даної справи у суду першої інстанції та відкладення вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу ІV ГПК України, до надходження матеріалів справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/20513/21 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №910/20513/21.

Матеріали вказаної справи надійшли до суду 07.09.2022.

Частиною 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (глава 1. Апеляційне провадження Розділу IV ГПК України - прим. суду).

Частиною 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481*100=248 100 грн.) крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої за 248 100,00 грн., справа підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022 задоволено клопотання Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2022 по справі №910/20513/21 та поновлено апелянту вказаний строк, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2021 у справі №910/20513/21, зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2022 по справі №910/20513/21 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, постановлено здійснювати розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв (відзивів) та клопотань в письмовій формі протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду №09.1-08/3582/22 від 14.11.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/12589/21.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2022, визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2022, серед іншого:

- апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2022 у справі №910/20513/21 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Шаптала Є.Ю., Тищенко О.В.;

- задоволено клопотання Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» про призначення автотоварознавчої експертизи та призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6);

- на вирішення експертизи поставлено наступне питання: Яка вартість матеріального збитку (шкоди), завданого(ї) власнику автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23.05.2021 о 21 год. 05 хв. на автомобільній дорозі Т14/25 77+600м, із врахуванням розміру коефіцієнту фізичного зносу, розрахованого відповідно до вимог чинного законодавства (Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, та Фонду державного майна від 24.11.2003 № 142/5/2092)? ;

- витрати на проведення експертизи покладено на відповідача та зобов`язано його забезпечити оплату експертизи;

- експерта попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків відповідно до ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України;

- зупинено провадження у справі № 910/20513/21 до проведення експертизи та отримання висновку експерта.

Вказаною ухвалою також було вирішено розглядати справу по суті з врахуванням поданого відповідачем до суду першої інстанції відзиву на позов з додатками.

27.12.2022 до суду надійшов лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз вих. № 9990/13183-4-22/54 від 22.12.2022, в якому повідомлено про те, що:

- ухвала про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи у справі № 910/20513/21 надійшла до КНДІСЕ 14.12.2022;

- у зв`язку зі значною поточною завантаженістю фахівців КНДІСЕ відділу транспортно-товарознавчих досліджень лабораторії авто технічних, товарознавчих та спеціальних видів досліджень, провести призначену експертизу у визначені законодавством строки не вбачається можливим. Зазначена експертиза не може бути виконана у строк до 90 календарних днів.

З огляду на вказані обставини, КНДІСЕ просив погодити більш розумний строк проведення експертизи, тобто понад 90 календарних днів та повідомити про своє рішення письмово та зазначає про те, що у випадку неотримання відповіді строк проведення експертизи буде вважатися погодженим, а у випадку незгоди із запропонованим строком - матеріали справи будуть повернуті без виконання.

Крім того, 27.12.2022 до суду надійшов лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз вих. № 9991/13183-4-22/54 від 22.12.2022 до якого додано рахунок № 2842 від 21.12.2022 за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи. Вказаний лист також було направлено Акціонерному товариству «Страхова компанія «ІНГО»

З огляду на вказані обставини, листом № 09.1-18/11/23 від 10.01.2023 Північний апеляційний господарський суд погодив проведення експертизи, призначеної ухвалою від 15.11.2022 у справі №910/20513/21, у строк понад 90 календарних днів, запропонував відповідачу в строк до 25.01.2022 провести попередню оплату експертизи та звертає увагу останнього на те, що непроведення оплати експертизи унеможливить проведення призначеної ухвалою від 15.11.2022 у цій справі експертизи, і справа №910/20513/21 буде розглянута за наявними в ній матеріалами.

22.03.2023 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) надійшов висновок експерта від 15.03.2023 № 32200/22-54 за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у справі № 910/20513/21 та матеріли справи № 910/20513/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2023 поновлено апеляційне провадження у справі № 910/20513/21, учасникам справи запропоновано протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали надати письмові пояснення щодо висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 32200/22-54 від 15.03.2023.

11.04.2023 до суду від відповідача письмові пояснення щодо висновку КНДІСЕ, в яких відповідач зазначив про те, що згідно висновку експерта від 15.03.2023 № 32200/22-54 варість матеріального збитку (шкоди), завданого(ї) власнику автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23.05.2021 о 21 год. 05 хв. на автомобільній дорозі Т14/25 77+600м, із врахуванням розміру коефіцієнту фізичного зносу, розрахованого відповідно до вимог чинного законодавства (Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, та Фонду державного майна від 24.11.2003 № 142/5/2092) становить 90 500,95 грн., а відтак відповідач за наслідками вказаної ДТП, з урахуванням того, що франшиза за полісом ЕР № 200016185 складає 2 600,00 грн., мав сплатити позивачу 87 900,95 грн. (90 500,95-2 600,00), проте, так як відповідачем позивачу фактично було сплачено 92 006,69 грн., правові підстави для задоволення позовних вимог у цій справі відсутні.

Також у вказаних поясненнях відповідач просив стягнути з позивача сплачений судовий збір в сумі 3 405,00 грн. та витрати, пов`язані з оплатою судової експертизи в сумі 7 550,80 грн., а до пояснень на доказ їх понесення долучив платіжне доручення № 133 від 04.01.2023.

Станом на 18.04.2023 інших відзивів, пояснень та клопотань до суду не надходило.

Враховуючи обставини, пов`язані зі запровадженням воєнного стану в Україні з 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, та його продовження Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022 від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022 та від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», справа розглядається у розумний строк.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, з наступних підстав.

12.03.2021 позивач, як страховик, та ОСОБА_1 , як страхувальник, уклали договір добровільного страхування наземного транспорту № -14-01 (далі Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - автомобілем «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 (далі Автомобіль).

Згідно з п. 3.5 Договору Договір набуває чинності з моменту внесення першого страхового платежу (у повному обсязі) на поточний рахунок страховика і діє до дати, вказаної в п. 3.4 як дата внесення наступного чергового платежу. Після внесення останнього страхового платежу Договір діє до 24:00 год. 12.03.2022 (включно).

23.05.2021 о 21 годині 05 хвилин на автомобільній дорозі Т14/25 77+600м сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю Автомобіля та автомобіля «Renault Logan», державний номер НОМЕР_2 (далі Автомобіль 1), під керуванням ОСОБА_2 .

У результаті ДТП пошкоджено застрахований позивачем Автомобіль.

Винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкоджено Автомобіль, визнано ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Жовківського районного суду Львівської області від 07.06.2021 у справі № 444/1563/21 (провадження № 3/444/809/2021).

Згідно зі складеними позивачем Страховим актом № 2135240-1 від 10.06.2021 за наслідками спірної ДТП в якості страхового відшкодування визначено суму 125 063,10 грн..

При цьому розмір страхового відшкодування, який призначено до виплати становить 111 582,10 грн., так як сторонами було проведено залік в рахунок несплаченої частина страхового платежу в сумі 13 481,00 грн.

Як слідує зі змісту вказаного страхового акту, вартість матеріального збитку, що підлягає виплаті за умовами Договору, визначена позивачем у відповідності до положень п.п. 5.1, 5.2 Договору згідно з якими страхове відшкодування визначається на підставі рахунка СТО обраної страхувальником без урахуванням амортизаційного зносу запчастин, деталей, кузова, матеріалів, виходячи з даних, встановлених в рахунку Фізичної особи-підприємця Багрій М.М. (особи, яка здійснила ремонт Автомобіля).

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» (тут і далі в редакції, чинній на дату спірної ДТП) здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

У поданій позивачу Заяві 24.05.2021 страхувальник просить здійснити виплату страхового відшкодування на рахунок Фізичної особи-підприємця Багрій М.М..

Згідно з наявними в матеріалах справи копією платіжного доручення № 22198 від 10.06.2021 страхове відшкодування в сумі 111 582,10 грн. перераховано позивачем Фізичній особі-підприємцю Багрій М.М. (особі, яка здійснила ремонт Автомобіля).

З відмітки банку на вказаному платіжному дорученні слідує, що воно банком проведені, а отже, страхове відшкодування позивачем виплачене в повному обсязі.

Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, порядок виплати такого відшкодування та дії сторін при настанні страхового випадку, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Стаття 1 Закону встановлює, що володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Згідно з ч. 3 ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Враховуючи, що матеріли справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_2 неправомірно володів Автомобілем 1 під час скоєння спірної ДТП, його володіння забезпеченим транспортним засобом (Автомобіль 1) під час спірної ДТП вважається правомірним.

Пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків.

За правилами ст. 22 Закону, обов`язок відшкодувати шкоду при настанні страхового випадку покладено на страховика, яким застраховано цивільно-правову відповідальність особи, винної у настанні такого випадку.

З даного позивачем витягу з Єдиної централізованої бази даних (ЦБД) МТСБУ, яка формується за даними, отриманими від страховиків-членів МТСБУ, слідує, що станом на 23.05.2021 (дата спірної ДТП - примітка суду) цивільно-правова відповідальність щодо Автомобіля 1 була застрахована відповідачем згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР № 200016185 (далі Поліс).

Зазначений факт відповідачем не заперечується.

Згідно з ч. 4 ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно, вказані особи мають право на звернення до страховика з відповідними вимогами.

Враховуючи, що матеріалами справи не підтверджується неправомірне володіння ОСОБА_2 Автомобілем 1 під час спірної ДТП, в даному випадку саме відповідач як страховик цивільно-правової відповідальності осіб, які правомірно володіють Автомобілем 1, тобто і ОСОБА_2 (особа, яка визнана винною у спірній ДТП), має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок спірної ДТП, а позивач як особа, яка виплатила страхове відшкодування особі, якій завдано збитків внаслідок спірної ДТП, набув право вимоги, яке ця особа, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Щодо розміру страхового відшкодування, яке відповідач мав виплатити позивачу колегія суддів зазначає таке.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За правилами абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону, сума спірного страхового відшкодування має бути зменшена на суму франшизи.

Таким чином, відповідач як страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до приписів Закону має обов`язок в межах своєї відповідальності відшкодувати завдану його страхувальником шкоду, обраховану відповідно до приписів Закону, тобто з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством), за мінусом франшизи.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем суму збитків, завданих пошкодженням Автомобіля у спірній ДТП, розраховано без врахування коефіцієнту фізичного зносу.

Так, відповідно до п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі Методика) значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших легкових КТЗ.

Виконаним на замовлення позивача Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертна компанія «Фаворіт асістанс» Звітом про визначення коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу вих.№ 29668 від 29.11.2021 встановлено, що коефіцієнт фізичного зносу не застосовуються, так як вказаний автомобіль вироблений не в країнах СНД та строк його експлуатації не перевищує 7 років.

Водночас положення п. 7.39 Методики встановлюють, що винятками стосовно використання вимог п. 7.38 Методики є:

а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний);

б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини));

в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ;

г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики;

ґ) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 до цієї Методики.

В свою чергу, з наданих відповідачем доказів слідує, що до спірної ДТП Автомобіль був учасником іншої ДТП за результатами якої ймовірно проведено ремонт складових частин кузова вказаного автомобіля (лонжерон). Вказане, на думку колегії суддів, дає підстави для сумніву у правомірності визначення коефіцієнту фізичного зносу на рівні 0.

З огляду на вказані обставини ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2022, серед іншого:

- задоволено клопотання відповідача про призначення автотоварознавчої експертизи та призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6);

- на вирішення експертизи поставлено наступне питання: Яка вартість матеріального збитку (шкоди), завданого(ї) власнику автомобіля «Dacia Dokker», державний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23.05.2021 о 21 год. 05 хв. на автомобільній дорозі Т14/25 77+600м, із врахуванням розміру коефіцієнту фізичного зносу, розрахованого відповідно до вимог чинного законодавства (Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, та Фонду державного майна від 24.11.2003 № 142/5/2092)? ;

За результатами проведення вказаної експертизи складено Висновок експерта № 32200/22-54 від 15.03.2023, в якому на поставлене запитання експертом надана відповідь, з якої слідує, що вартість матеріального збитку (шкоди), завданого(ї) власнику Автомобіля внаслідок спірної ДТП, із врахуванням розміру коефіцієнту фізичного зносу, розрахованого відповідно до вимог чинного законодавства станом та в цінах на дату ДТП, разом з ПДВ складає 90 500,95 грн.

Зі змісту Полісу слідує, що ліміт відповідальності відповідача як страховика за шкоду, завдану майну, становить 130 000,00 грн., а франшиза - 2 600,00 грн.

Отже, враховуючи вказані вище обставини, за наслідками спірної ДТП відповідач мав сплатити позивачу страхове відшкодування в сумі 87 900,95 грн. (90 500,95-2 600,00).

Як слідує з матеріалів справи відповідачем позивачу за наслідками спірної ДТП було перераховано 92 006,69 грн., тобто суму, більшу, ніж він мав виплатити, а відтак правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 30 456,41 грн. відсутні.

За таких обставин рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовляється.

Частиною 1 статті 277 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ч. 2 ст. 277 ГПК України).

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореного рішення судом першої інстанції мало місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, тому рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2022 у справі №910/20513/21 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення яким у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 30 456,41 грн. у повному обсязі відмовляється.

Враховуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, а також підстави скасування судового рішення, апеляційна скарга Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» задовольняється повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України всі судові витрати по справі, а саме, витрати позивача по сплаті судового збору за подачу позову та витрати відповідача по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги, а також витрати на проведення експертизи в сумі 7 550,80 грн. (платіжне доручення № 133 від 04.01.2023) покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2022 у справі №910/20513/21 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2022 у справі №910/20513/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31 ідентифікаційний код 31650052) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, ідентифікаційний код 16285602) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 3 405 (три тисячі чотириста п`ять) грн. 00 коп. та витрати на проведення експертизи в сумі 7 550 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. 80 коп.

4. Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/20513/21 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді О.В. Тищенко

Є.Ю. Шаптала