ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"18" квітня 2023 р. Справа №921/700/21
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Марка Р.І.,
Суддів Матущака О.І.,
Секретар судового засідання: Чудяк Х.В.
розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства "Білявинці" б/н від 12.12.2022 (вх. №01-05/3094/22 від 15.12.2022)
на рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.11.2022 (повний текст рішення складено 21.11.2022)
у справі № 921/700/21 (суддя Чопко Ю.М.)
за позовом: Приватного підприємства "Білявинці" с. Великі Гаї, Тернопільський район, Тернопільська область
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Дергун Ірини Ігорівни, с. Білявинці, Бучацький район, Тернопільська область)
про стягнення 398 023,40 грн отриманих без належних правових підстав, а також 99 538,07 грн інфляційних втрат та 16 651,55 грн 3% річних
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.11.2022 у справі №921/700/21 відмовлено у задоволені позовних вимог Приватного підприємства "Білявинці" до Фізичної особи-підприємця Дергун Ірини Ігорівни про стягнення 398 023,40 грн отриманих без належних правових підстав, а також 99 538,07 грн інфляційних втрат та 16 651,55 грн 3% річних.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Приватне підприємство "Білявинці", оскаржило таке в апеляційному порядку. Апеляційна скарга надіслана на поштову адресу суду 12.12.2022 (вх. №01-05/3094/22 від 15.12.2022). В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 11.11.2022 у справі №921/700/21 та ухвалити нове, яким позовні вимоги ПП "Білявинці" задовольнити в повному обсязі.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2022 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Марка Р.І., суддів Матущак О.І. та Скрипчук О.С.

Постановами Західного апеляційного господарського суду від 20.03.2023 апеляційні скарги Приватного підприємства "Білявинці" б/н від 12.12.2022 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.11.2022 та додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 21.12.2022 у справі № 921/700/21 залишено без змін.

27.03.2023 на адресу суду від представника Фізичної особи-підприємця Дергун Ірини Ігорівни адвоката Суп М.Б. надійшло клопотання б/н від 24.03.2023 (вх. №10-05/898/23) про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення судових витрат, в якій заявник просить прийняти додаткову постанову, якою стягнути з Приватного підприємства "Білявинці" на користь Фізичної особи-підприємця Дергун Ірини Ігорівни 13 500, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу до клопотання заявником додано копію акта приймання-передачі наданих послуг від 22.03.2023.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 розгляд клопотання Фізичної особи-підприємця Дергун Ірини Ігорівни адвоката Суп М.Б про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення судових витрат призначено на 18.04.2023.

Розглянувши заяву відповідача, яка подана адвокатом Суп М.Б. про ухвалення додаткового рішення та стягнення з позивача 13 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Як вбачається з матеріалів даної справи вбачається, що після ухвалення Західним апеляційним господарським судом постанови від 20.03.2023, адвокат Суп М.Б. звернулася 27.03.2023 із клопотанням б/н від 24.03.2023 (вх. №10-05/898/23) про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення судових витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

На підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу до клопотання заявником додано копію акта приймання-передачі наданих послуг від 22.03.2023.

Також копія клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення судових витрат на суму 13 500, 00 грн з додатками надіслано також позивачу у справі.

Додані відповідачем докази відповідають визначеним ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» необхідним доказам, що підтверджують надання адвокатських послуг і слугують підставою для їх стягнення з позивача на користь відповідача.

У постанові Верховний Суд від 11.06.2021 у справі № 34-16/17-3683-2011 висловлено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Разом з тим, відповідно до постанови об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, суд може зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони; обов`язок доведення неспіврозмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Поряд з цим судова колегія звертає увагу на те, що у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 Верховний Суд вказав, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Дослідивши матеріали справи та доводи сторін щодо заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання щодо судових витрат і клопотання позивача про зменшення розміру витрат відповідача на оплату професійної правничої допомоги, судова колегія вважає обґрунтованим розмір заявлених до стягнення витрат на правову допомогу, оскільки надання послуг адвокатом Суп М.Б. Фізичної особи-підприємця Дергун Ірини Ігорівни.

Таким чином, враховуючи наведені положення процесуального законодавства та беручи до уваги підтверджений відповідними доказами факт понесення адвокатом витрат, необхідних для надання правничої допомоги по справі № 921/700/21 на суму 13 500,00 грн, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача 13 500,00 грн витрат за надану професійну правничу допомогу по справі № 921/700/21.

Керуючись ст. ст. 123, 124, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Фізичної особи-підприємця Дергун Ірини Ігорівни про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення судових витрат у справі № 921/700/21 задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Білявинці" (47772, с. Великі Гаї, вул. Студинського 7, Тернопільська обл., Тернопільський р-н Код ) на користь Фізичної особи-підприємця Дергун Ірини Ігорівни (48471, с. Білявинці, Чортківський р-н, Тернопільська обл., РНКОПП НОМЕР_1 ) 13 500, 00 грн судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу пов`язаних із розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 20.04.2023

Головуючий суддя Марко Р.І.

Суддя Матущак О.І.

Суддя Скрипчук О.С