ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

21 квітня 2023 року Справа № 915/576/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М., розглянувши заяву (вх. № 4716/23 від 17.04.2023) заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «БОККО», вул. Велика Перспективна, 62, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006 (), електронна пошта: про видачу судового наказу за вимогою до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр «Металург», вул. Набережна, 64, с. Галицинове, Вітовський район, Миколаївська область, 57286 () про стягнення заборгованості у сумі 31 845, 35 грн.

без повідомлення (виклику) учасників

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «БОККО» із заявою про видачу судового наказу, в якій заявник просить суд видати судовий наказ та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр «Металург» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БОККО» суму боргу у загальному розмірі 31 845, 35 грн., з яких: 21 725, 33 грн. - сума основного боргу; 3 831, 17 грн. - пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання; 5 541, 86 грн. - інфляційні збитки; 746, 99 грн. - відсотки за користування грошовими коштами.

Заявник також просить суд стягнути з боржника судові витрати: 268, 40 грн. - витрати по сплаті судового збору та 4 000 грн. - витрати на професійну (правничу) допомогу.

В обґрунтування поданої заяви заявником зазначено обставини щодо неналежного виконання боржником зобов`язань по договору поставки № 8310Р4243 від 27.06.2021 (з урахуванням специфікацій), укладеного між ТОВ «БОККО» та ТОВ «Сервісний центр «Металург». За порушення грошового зобов`язання заявником нараховано пеню, інфляційні збитки та 3 % річних. Оскільки ТОВ «Сервісний центр «Металург» не виконав умови договору щодо оплати отриманого товару у встановлений договором строк, заявник, скориставшись правом стягнення на підставі судового наказу, звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника спірної суми.

Розглянувши заяву ТОВ «БОККО» (вх. № 4716/23 від 17.04.2023) та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити на підставі аналізу поданих документів. Так, представлені заявником докази свідчать про спірність його вимог, оскільки видаткові накладні на поставку товару № 108 від 11.01.2022 та № 610 від 11.02.2022, додані до заяви та на підставі яких заявник просить суд стягнути суму основного боргу, не підписані боржником. Зазначене свідчить про наявність між сторонами спору щодо поставки товару відповідно до вищевказаних накладних на підставі договору поставки № 8310Р4243 від 27.06.2021, оскільки видаткові накладні не підписано боржником, у зв`язку з чим заявник обґрунтовує свої вимоги додатковими доказами (податковими накладними, фактом їх реєстрації в ЄРПН тощо).

Отже, заявлені вимоги не відповідають засадам наказного провадження, оскільки свідчать про наявність спору між сторонами договору, а встановлення наведених заявником в заяві обставин повинно здійснюватись судом під час розгляду справи в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ГПК України умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 148 ГПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказаному або спрощеному провадженні на свій вибір.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Отже, в силу приписів ч. 1, 4 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного та позовного провадження. В свою чергу умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом. Розділом ІІ "Наказне провадження" передбачено умови, за яких господарський суд має право розглянути справи в порядку наказного провадження.

За таких обставин вимоги заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «БОККО» про видачу судового наказу про стягнення грошових коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісний центр «Металург» не відповідають вимогам ст. 12, 148 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник в цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 147-148, 150-154, 233-235, 254-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «БОККО» (заява вх. № 4716/23 від 17.04.2023) у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 255-259 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 21.04.2023.

Суддя Е. М. Олейняш