УХВАЛА

про відкриття провадження у справі про банкрутство

12.04.2023 Справа № 910/3385/23

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Параллель-М ЛТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаснафтопродукт" ()

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Суддя Івченко А.М.

Представники:

від заявника: Дубовський П.В., Спєров Д.К.;

від боржника: Коваленко В.М., Сивенко В.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Параллель-М ЛТД" звернулося до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаснафтопродукт" у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2023 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Параллель-М ЛТД" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаснафтопродукт"; підготовче засідання суду призначено на 22.03.23; зобов`язано заявника надати у засідання суду оригінали документів, копії яких приєднано до поданої ним заяви, а також додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство; зобов`язано боржника надати суду та заявнику відзив на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство з додатками, складений відповідно до ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства та з урахуванням п. 6 ст. 39 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2023 заборонено власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника та боржнику приймати рішення про ліквідацію, реорганізацію боржника, а також відчужувати основні засоби.

21.03.2023 від боржника надійшов відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2023 підготовче засідання суду відкладено на 05.04.23.

04.04.2023 від ініціюючого кредитора надійшли пояснення.

04.04.2023 від боржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

05.04.2023 від боржника надійшло клопотання про призначення судової експертизи давності документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2023 оголошено перерву до 12.04.23; запропоновано ініціюючому кредитору надати пояснення на клопотання про призначення судової експертизи давності документів.

11.04.2023 від боржника надійшли додаткові пояснення.

12.04.2023 від боржника надійшли документи, клопотання про витребування доказів.

В судовому засіданні представник ініціюючого кредитора подав письмові пояснення та копії фіскальних чеків за період з 11.01.2023 по 27.01.2023 та роздруківки з сайту.

У судовому засіданні представники заявника надали пояснення щодо заяви про відкриття провадження у справі, підтримали заяву.

Представники боржника заперечили щодо заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Судом розглянуто клопотання боржника про витребування доказів.

Боржник просить суд витребувати в АК «ПУМБ» виписки про рух грошових коштів за поточним рахунком Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаснафтопродукт" за період з 01.01.2022 по 25.01.2023 включно, в частині розрахунків з Товариством з обмеженою відповідальністю "Параллель-М ЛТД", оскільки, боржник заперечує факт поставки нафтопродуктів Товариством з обмеженою відповідальністю "Параллель-М ЛТД".

Суд зазначає, що відповідно до ст. 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів.

Боржником не подано до клопотання доказів неможливості самостійно надати ці докази та доказів вжиття заходів, яких він вжив для отримання цього доказу самостійно.

Окрім цього, суд зазначає, що в матеріалах на підтвердження поставки нафтопродуктів було надано ініціюючим кредитором видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти прийому нафтопродуктів, акцизні накладні, податкові накладні, платіжні інструкції, акти звірки взаємних розрахунків.

Слід зазначити, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ І 66 - 64 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 35 Кодексу України з процедур банкрутства, підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14 днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що клопотання не відповідає вимогам ст. 81 ГПК України, враховуючи строки встановлені Кодексом України з процедур банкрутства, а також, докази, які містяться в матеріалах справи на підтвердження поставки нафтопродуктів, клопотання задоволенню не підлягає.

Судом розглянуто клопотання боржника про призначення судової експертизи давності.

Боржник просить суд призначити судову технічну експертизу давності документів, а саме Додаткової угоди від 30.11.2022 до Договору поставки нафтопродуктів від 01.01.2008, та видаткових накладних від 01.12.2022 та 02.12.2022.

Боржник просить доручити проведення судової технічної експертизи давності документів експертам Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська незалежна судово-експертна установа».

Обґрунтовуючи клопотання про призначення судової експертизи боржник зазначає, що на його думку додаткова угода та видаткові накладні від 01.12.2022 та 02.12.2022 складені не в дату, вказану в таких документах. Однак, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин боржник не надає.

Суд зазначає, що Додаткова угода від 30.11.2022 та видаткові накладні, які долучені ініціюючим кредитором до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, підписані та скріплені печаткою. До матеріалів справи ініціюючим кредитором додано на підтвердження факту поставки нафтопродуктів ТОВ «Параллель-М ЛТД» товарно-транспортні накладні, Акти прийому (відбору) нафтопродуктів - на підтвердження факту перевезення нафтопродуктів, видаткові накладні - на підтвердження факту переходу права власності на нафтопродукти; акцизні накладні - на підтвердження факту реєстрації обсягів поставлених нафтопродуктів відповідно до вимог Податкового кодексу України для визначення бази оподаткування акцизним податком; податкові накладні - на підтвердження факту визначення обсягу поставлених нафтопродуктів для визначення бази оподаткування ПДВ; платіжні інструкції, Акти звірки взаємних розрахунків - на підтвердження факту визнання ТОВ «Донбаснафтопродукт» поставки нафтопродуктів та заборгованості за Договором.

Яке вже неодноразово зазначав Верховний Суд (постанови від 06.11.2018 у справі № 910/6216/17, від 05.12.2018 у справі № 915/878/16, від 03.02.2020 у справі № 909/1073/17, від 18.08.2020 у справі № 927/833/18, від 29.01.2020 у справі № 916/922/19) встановивши наявність відбитку печатки відповідача на спірних документах та, враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, суди мають дослідити питання встановлення обставин, чи була печатка загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.

Печатка належить до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин, а отже, підписання правочину директором позивача підтверджується наявністю на документі відтисків печаток юридичної особи (постанова КГС ВС від 22.12.2021 у справі № 918/208/21).

Постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.06.2022 № 922/2115/19 при цьому закріпила, що «дії сторони з реєстрації податкових накладних засвідчують волю до настання відповідних правових наслідків, тому податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (постачальником) на постачання послуг на користь другої сторони (покупця), може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму, якщо покупець вчинив юридично значущі дії, зокрема відобразив податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом».

Боржник заперечує факт поставки та просить призначити судову технічну експертизу трьох видаткових накладних, а саме видаткових накладних від 01.12.2022 № 80867, № 80868 та від 02.12.2022 № 81005. При цьому, боржником не надано жодних пояснень щодо інших видаткових накладних за період грудень 2022/січень 2023.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 99 ГПК України суд призначає експертизу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Однак, у клопотанні не обґрунтовано дійсну потребу у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, не надано належних письмових доказів, які б свідчили про недостовірність, суперечливість доказів по справі.

Окрім цього, призначення експертизи тягне за собою зупинення провадження у справі.

Відповідно до ч. 17 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справі про банкрутство юридичної особи не підлягає зупиненню.

Слід зазначити, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ І 66 - 64 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 35 Кодексу України з процедур банкрутства, підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14 днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

На підставі чого, клопотання задоволенню не підлягає.

Представник ініціюючого кредитора у судовому засіданні надав суду для огляду оригінали документів, копії яких додано до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно з приписами ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Кодексу під неплатоспроможністю слід розуміти неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.2 ч.1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Кодексу у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Розглянувши у підготовчому засіданні подані документи та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донбаснафтопродукт" зареєстровано за адресою: 04210, м. Київ, Оболонська набережна, 20, .

За твердженнями Заявника у Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаснафтопродукт" наявна заборгованість у розмірі 24 291 852,72 грн.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

Вимоги заявника підтверджуються наступним.

01.01.2008 між ТОВ «Параллель-М ЛТД», як Постачальником, та ТОВ «Донбаснафтопродукт», як Покупцем, було укладено Договір № 506/10-08 поставки нафтопродуктів, в який в подальшому неодноразово вносились зміни та доповнення.

Відповідно до п. 1.1. Договору (в редакції Додаткової угоди від 01.02.2008) ТОВ «Параллель-М ЛТД» зобов`язується поставити у визначений договором строфу, Покупцю у власність нафтопродукти (бензини А-76/80, А-92, А-95, PERFEKT-95, дизельне пальне, газ пропан-бутан) в асортименті та у кількості, згідно з замовленням Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити за них у порядку та у строки, встановлені цим договором. Договір укладений сторонами як генеральний договір, що регламентує поставку нафтопродуктів. До цього договору додається і його невід`ємними частинами накладні, що оформлюються за кожну окрему поставку. Поставка конкретної партії нафтопродуктів здійснюється ТОВ «Параллель-М ЛТД» у межах замовлення Покупця. Замовлення на поставку нафтопродуктів, яке передане ТОВ «Параллель-М ЛТД» за допомогою факсу за підписом уповноваженої особи Покупця, приймаються ТОВ «Параллель-М ЛТД» для виконання. За цим договором Покупець може обумовити поставку нафтопродуктів третій особі відповідно до статті 267 Господарського кодексу України та статті 636 Цивільного кодексу України.

Пунктом 8.1. Договору (в первісній редакції) сторони погодили, що цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31 грудня 2009 року, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань.

Додатковими угодами строк дії Договору неодноразово продовжувався і остаточно п. 8.1. Договору викладено в наступній редакції: «Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2017 року, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань. У випадку якщо за 20 календарних днів до дати закінчення Договору жодна із сторін не заявить про своє бажання припинити даний договір, Договір вважається автоматично пролонгований на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах» (Додаткова угода від 29.12.2016).

За період з 01.01.2008 по даний час жодна із сторін не заявляла про свій намір (бажання) припинити Договір, тому він вважається пролонгованим до 31.12.2023 та, відповідно, є чинним - створює для Покупця та Постачальника певні права та обов`язки.

30.11.2022 сторонами було проведено звірку взаємних розрахунків за Договором, яка показала, що станом на дату підписання відповідного акту заборгованість Боржника перед Кредитором за поставлені нафтопродукти становить 5 686 271,92 грн.

30.11.2023 між сторонами було укладено Додаткову угоду до Договору, якою сторони зафіксували, що станом на 30.11.2022 заборгованість Покупця перед Постачальником за Договором складає 5 686 271,92 грн. (п. 1) та погодили, що вказана заборгованість підлягає погашенню Боржником у строк до 31.12.2022 (п. 2).

Пунктом 3 Додаткової угоди від 30.11.2022 до Договору сторони підтвердили, що Покупець замовив, а Постачальник зобов`язався поставити у власність Покупця нафтопродукти в наступних об`ємах: в грудні 2022 року - 1 100 000,00 літрів (допустиме відхилення ± 10%); в січні 2023 року - 750 000,00 літрів (допустиме відхилення ± 10%). Об`єми поставок нафтопродуктів на наступні періоди погоджуються сторонами додатково.

Так, на виконання п. 3 Додаткової угоди від 30.11.2022, за період з 01.12.2022 по 23.01.2023 ТОВ «Параллель-М ЛТД» поставило на користь ТОВ «Донбаснафтопродукт» нафтопродукти на загальну суму 90 216 260,80 грн., в тому числі: в грудні 2022 року 1 136 220,00 літрів на суму 52 776 954,80 грн.; в січні 2023 року 784 650,00 літрів на суму 37 439 306,00 грн.

Факт належного виконання Постачальником зобов`язань за Договором та поставки Покупцю партій нафтопродуктів підтверджується доданими до даної заяви видатковими та зведеними видатковими накладними, які підписані обома сторонами.

Крім того, Постачальником було складено зведені податкові накладні, які було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: податкова накладна від 31.12.2022 №351 на суму 52 776 954,80 грн, сума ПДВ - 3 452 697,98 грн; податкова накладна від 23.01.2023 №1 на суму 37 439 306,00 грн, сума ПДВ - 2 449 300,39 грн.

Відповідно до п. 5.1. Договору (в редакції Додаткової угоди від 30.11.2022) Покупець сплачує нафтопродукти за цінами, визначеними у відповідних видаткових накладних.

Згідно з п. 6.1. Договору (в редакції Додаткової угоди від 30.11.2022) розрахунки за кожну партію нафтопродуктів, що постачаються за цим Договором, здійснюються у національній валюті України - гривні, у безготівковому порядку, протягом 3 (трьох) банківських днів із дня підписання сторонами видаткової накладної на відповідну партію нафтопродуктів, але не пізніше 3 (трьох) банківських днів із дня фактичного отримання Покупцем відповідної партії нафтопродуктів. Сторони погоджують, що сплата вартості нафтопродуктів може бути здійснена Покупцем на умовах попередньої оплати.

В порушення умов Договору Покупець частково оплатив вартість поставлених нафтопродуктів, а саме на суму 71 610 680,00 грн, з яких: 42 681 700,00 грн в грудні 2022 року; 28 928 980,00 грн в січні 2023 року.

З огляду на те, що Покупець допустив суттєве прострочення оплати вартості фактично поставлених нафтопродуктів (не здійснив оплату поставлених партій нафтопродуктів протягом 3 банківських днів із дня підписання сторонами видаткових накладних), з 24.01.2023, керуючись п. 4.2. Договору (в редакції Додаткової угоди від 30.11.2022) ТОВ «Параллель-М ЛТД» зупинив поставку інших партій нафтопродуктів до дати погашення наявної заборгованості ТОВ «Донбаснафтопродукт».

Таким чином, станом на дату подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, загальний розмір заборгованості ТОВ «Донбаснафтопродукт» перед ТОВ «Параллель-М ЛТД» за Договором № 506/10-08 складає 24 291 852,72 грн.

Вказаний розмір заборгованості Боржника перед Кредитором є безспірним та таким, що підтверджується доданими до даної заяви доказами.

31.12.2022 сторонами було проведено звірку взаємних розрахунків за Договором, яка показала, що станом на дату підписання відповідного акту заборгованість Боржника перед Кредитором за поставлені нафтопродукти становить 15 781 526,72 грн.

25.01.2023 сторонами було проведено звірку взаємних розрахунків за Договором, відповідно до якої, станом на дату підписання відповідного акту заборгованість Боржника перед Кредитором за поставлені нафтопродукти становить 24 291 852,72 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Господарським кодексом України.

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд дослідивши поданий боржником відзив, додаткові пояснення боржника, документи та дослідивши подані письмові пояснення заявника та надані документи встановив таке.

Так, відповідно до пункту 7.2. Договору, право власності на нафтопродукти, а також ризики втрати чи пошкодження нафтопродуктів переходять від Постачальника до Покупця у момент передачі нафтопродуктів у місці поставки, що підтверджується відповідними накладними, підписаними сторонами.

На підтвердження факту передання нафтопродуктів, ТОВ «Параллель-М ЛТД» надано суду наступні видаткові накладні (копії документів посвідчені Генеральним директором Кредитора): за грудень 2022 року - видаткові накладні за період з 01 грудня 2022 по 30 грудня 2022 року та зведену видаткову накладну № 432 від 31 грудня 2022 року на підтвердження поставки нафтопродуктів у кількості 1 136 220,00 літрів на загальну суму 52 76 954,80 грн; за січень 2023 року - видаткові накладні за період з 01 січня 2023 року по 23 січня 2023 року та зведену видаткову накладну № 1 від 23 січня 2023 року на підтвердження поставки нафтопродуктів у кількості 784 650,00 літрів на загальну суму 37 439 306,00 грн.

Боржник заперечує факт дійсності первинних документів, які були долучені ініціюючим кредитором до матеріалів справи, посилаючись, зокрема, на те, що у видаткових накладних не зазначено ПІБ та посаду особи, яка підписала такі документи.

Також Боржник посилається на Акт про відсутність документів ТОВ «Донбаснафтопродукт» від 10.02.2023, Лист від 24.02.2023 Оболонського управління поліції у м. Києві про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо можливої протиправної діяльності Салій Т.М.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази того, що видаткові накладні, які надані ТОВ «Паралель -М ЛТД» на підтвердження поставки товару, підписані з боку боржника іншою особою ніж директором ТОВ «Донбаснафтопродукт» - ОСОБА_1 .

Салій Т.М. була директором ТОВ «Донбаснафтопродукт» з 16.03.2018 року. Боржник зазначає у відзиві, що ОСОБА_1 була звільнена з посади директора ТОВ «Донбаснафтопродукт» з 26 січня 2023 року, тобто після поставки партій нафтопродуктів, які не оплачені боржником.

Документи, які надані Боржником - Акт про відсутність документів ТОВ «Донбаснафтопродукт» від 10.02.2023, Лист від 24.02.2023 Оболонського управління поліції у м. Києві також сформовані у період після поставки нафтопродуктів та не спростовують факт такої поставки та виникнення заборгованості у Боржника.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, правовідносини сторін за Договором № 506/10-08 мали сталий характер, а поставки нафтопродуктів відбувались на регулярній основі, на підтвердження чого, ініціюючим кредитором надано зведені видаткові накладні щодо поставки нафтопродуктів за період з січня 2022 по листопад 2022 року.

Так, за вказаний період ініціюючим кредитором було поставлено на адресу ТОВ «Донбаснафтопродукт» нафтопродуктів на загальну суму 392 551 036, 98 грн.

Відповідно до ст. 1, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які містять відомості про господарську операцію.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити як назва документа (форми); дата складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов`язкових, реквізитів документа кореспондується з п. 2.3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджений наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, згідно з яким первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.4. Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Враховуючи викладене, відсутність у видаткових накладних назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності її підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки самої юридичної особи, не може свідчить про те, що така особа є неуповноваженою чи що такі видаткові накладні є неналежним доказом у справі.

Аналогічний правовий висновок сформовано Верховним Судом у постанові від 20.12.2018 у справі № 910/19702/17.

Крім того, відповідно до висновків, які сформовано Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.06.2022 у справі № 922/2115/19 у разі наявності дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені права доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару (п. 8.16.).

Яке вже неодноразово зазначав Верховний Суд (постанови від 06.11.2018 у справі № 910/6216/17, від 05.12.2018 у справі № 915/878/16, від 03.02.2020 у справі № 909/1073/17, від 18.08.2020 у справі № 927/833/18, від 29.01.2020 у справі № 916/922/19) встановивши наявність відбитку печатки відповідача на спірних документах та, враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, суди мають дослідити питання встановлення обставин, чи була печатка загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.

Печатка належить до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин, а отже, підписання правочину директором позивача підтверджується наявністю на документі відтисків печаток юридичної особи (постанова КГС ВС від 22.12.2021 у справі № 918/208/21).

На підтвердження поставки нафтопродуктів ТОВ «Параллель-М ЛТД» також надано товарно-транспортні накладні, акти прийому (відбору), податкові накладні, акцизні накладні.

Постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.06.2022 № 922/2115/19 при цьому закріпила, що «дії сторони з реєстрації податкових накладних засвідчують волю до настання відповідних правових наслідків, тому податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (постачальником) на постачання послуг на користь другої сторони (покупця), може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму, якщо покупець вчинив юридично значущі дії, зокрема відобразив податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом».

На підтвердження факту перевезення нафтопродуктів до АЗС ТОВ «Донбаснафтопродукт» суду надано товарно-транспортні накладні за період грудень 2022 - січень 2023 року, а також Акти прийому (відбору) товару.

ТТН підтверджує факт надання послуг саме з перевезення товарів, документує рух матеріальних цінностей та є одним із доказів реальності здійснення господарської операції з постачання товарів.

Проте, відсутність ТТН не може бути самостійною підставою вважати господарську операцією такою, що не відбулася, а причини відсутності ТТН у кожному конкретному випадку мають бути досліджені судом.

Правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 25 лютого 2021 року (справа № 803/1684/17, адміністративне провадження №К/9901/51649/18, ЄДРСРУ №95176997), від 21 січня 2021 року (справа №813/2204/17, адміністративне провадження №К/9901/35740/18, ЄДРСРУ № 94328053), від 24 травня 2019 року (справа №826/7423/16), від 6 лютого 2018 року (справа №816/166/15-а), від 11 вересня 2018 року (справа №804/4787/16) передбачають, що транспортні документи на перевезення товарно-матеріальних цінностей з наслідками формування бази оподаткування податком на прибуток та на додану вартість не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі-продажу або поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, а отже, відсутність у позивача деяких товарно-транспортних накладних або наявність в них певних недоліків не може бути самостійним доказом безтоварності господарських операцій.

Відсутність товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат та податкового кредиту платника податків. При цьому, документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

ТОВ «Параллель-М ЛТД» є платником акцизного податку у відповідності до норми ст. 212 Податкового кодексу України. Відповідно до пункту 215.1. статті 215 Податкового кодексу України, до підакцизних товарів належить пальне, у тому числі товари (продукція), що використовуються як пальне для заправлення транспортних засобів, обладнання або пристроїв з двигунами внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення, з двигунами внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням, з двигунами внутрішнього згоряння з кривошипно-шатунним механізмом та коди яких згідно з УКТ ЗЕД не зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 цієї статті (крім газу природного у газоподібному стані за кодом 2711 21 00 00 згідно з УКТ ЗЕД).

Згідно із пунктом 231.1. статті 231 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний скласти акцизну накладну на обсяги пального або спирту етилового, використаного для власного споживання; реалізованого та/або використаного для виробництва непідакцизної продукції на умовах, встановлених статтею 229 цього Кодексу; втраченого у межах та/або понад встановлені норми втрат; зіпсованого, знищеного, в тому числі внаслідок аварії, пожежі, повені, інших форс-мажорних обставин чи з іншої причини, пов`язаної з природним результатом, а також внаслідок випаровування у процесі виробництва, обробки, переробки, зберігання чи транспортування такого пального або спирту етилового, а також при здійсненні операцій, які не підлягають оподаткуванню або звільняються від оподаткування.

Пункт 231.5. статті 231 Податкового кодексу України визначає, що при реалізації пального або спирту етилового особа, яка реалізує пальне або спирт етиловий, зобов`язана в установлені терміни скласти акцизну накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі акцизних накладних, така реєстрація вважається наданням акцизної накладної отримувачу пального або спирту етилового. Акцизні накладні, які не надаються отримувачу пального або спирту етилового, та акцизні накладні/розрахунки коригування, складені за операціями з реалізації пального або спирту етилового суб`єктам господарювання та фізичним особам, які не є платниками акцизного податку, також підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі акцизних накладних. 231.3. Акцизна накладна складається платником податку в день ввезення на митну територію України пального або спирту етилового чи в день реалізації пального або спирту етилового при кожній повній або частковій операції з реалізації пального або спирту етилового.

Враховуючи викладене, при здійсненні реалізації пального, постачальник в обов`язковому порядку складає та здійснює реєстрацію акцизної накладної щодо обсягу нафтопродуктів, які фактично поставлені.

На підтвердження факту поставки нафтопродуктів у грудні 2022/січні 2023 на користь ТОВ «Донбаснафтопродукт» заявником надано акцизні накладні, які складені ТОВ «Параллель-М ЛТД» та зареєстровані в Єдиному реєстрі акцизних накладних та підтверджують поставку нафтопродуктів на АЗС ТОВ «Донбаснафтопродукт».

Крім того, Постачальником було складено зведені податкові накладні, які було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме:

- податкова накладна від 31.12.2022 №351 на суму 52 776 954,80 грн., сума ПДВ - 3 452 697,98 грн;

- податкова накладна від 23.01.2023 №1 на суму 37 439 306,00 грн., сума ПДВ - 2 449 300,39 грн.

Окрім цього, як вже було зазначено, Боржник лише частково оплатив вартість поставлених нафтопродуктів, а саме на суму 71 610 680,00 грн та Боржником підписано акти звірки взаємних розрахунків, зокрема Акт звірки взаємних розрахунків № 2441 від 30.11.2022, Акт звірки взаємних розрахунків № 2456 від 31.12.2022 , Акти звірки взаємних розрахунків № 2457 від 25.01.2023.

Отже, Боржником вчинено дії, які свідчать про визнання ним факту поставки нафтопродуктів та наявності заборгованості за поставлені нафтопродукти на підставі Договору.

Зазначене підтверджується судовою практикою, зокрема висновком, який сформовано Верховним Судом у постанові від 10.09.2019 у справі № 916/2403/18: «Разом з тим, Суд звертає увагу на те, що закон не містить переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків (див. частина перша статті 11 ЦК України). В цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звіряння розрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено постанові Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 911/3685/17».

Як вже було зазначено, на підтвердження поставки нафтопродуктів ТОВ «Параллель-М ЛТД» надано наступні первинні документи: товарно-транспортні накладні, Акти прийому (відбору) - на підтвердження факту перевезення нафтопродуктів; видаткові накладні - на підтвердження факту переходу права власності на нафтопродукти; акцизні накладні - на підтвердження факту реєстрації обсягів поставлених нафтопродуктів відповідно до вимог Податкового кодексу України для визначення бази оподаткування акцизним податком; податкові накладні - на підтвердження факту визначення обсягу поставлених нафтопродуктів для визначення бази оподаткування ПДВ; платіжні інструкції, Акти звірки взаємних розрахунків - на підтвердження факту визнання ТОВ «Донбаснафтопродукт» поставки нафтопродуктів та заборгованості за Договором. Та, як вже було зазначено, в судовому засіданні заявником долучено копії фіскальних чеків за період з 11.01.2023 по 27.01.2023 та роздруківки з сайту.

Таким чином, надані ТОВ «Параллель-М ЛТД» документи беззаперечно підтверджують факт поставки ініціюючим кредитором боржнику нафтопродуктів відповідно до умов Договору.

Подані боржником договори оренди, довідки за 27.12.2022, 10.01.2023, 13.01.2023, що передавались із АЗС, пояснення щодо потужностей нафтобази для створення бензину та палива торгової марки Perfekt не спростовують наданих ініціюючим кредитором документів на підтвердження поставки та заборгованості боржника перед кредитором.

Також Боржник зазначає, що відсутні ознаки неплатоспроможності, оскільки в нього наявне майно за рахунок якого можна погасити заборгованість перед ініціюючим кредитором.

Відповідно до ст. 39 КУзПБ, підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство є погашення боржником вимог кредитора (кредиторів) у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Відповідно, у разі наявності грошового зобов`язання, яке не виконане боржником належним чином, у кредитора є можливість, окрім звернення до суду з позовом до боржника, скористатися можливістю застосування щодо такого боржника процедур передбачених КУПБ для задоволення своїх кредиторських вимог, які є альтернативним способом задоволення грошових вимог кредитора (постанова КГС ВС від 03.06.2020 року у справі № 905/2030/19).

Крім того, згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме за Боржником на праві власності зареєстровано 28 об`єктів нерухомого майна.

Однак, 27 з цих об`єктів нерухомості обтяжені іпотекою на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на підставі Іпотечного договору від 11.09.2020, що підтверджується переліком майна ТОВ «Донбаснафтопродукт» та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Єдиний об`єкт нерухомості, який не обтяжений іпотекою (нафтобаза, РНОНМ 15, адреса: Донецька обл., Волноваський р., смт. Ольгинка, вулиця Заводська, будинок 9), знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Враховуючи зазначене, ТОВ «Параллель-М ЛТД» позбавлено можливості задовольнити свої грошові вимоги за рахунок майна боржника.

Боржником не надано суду доказів погашення заборгованості перед заявником.

ТОВ «Донбаснафтопродукт» стверджує, що наявний спір про право, оскільки відсутні докази поставки нафтопродуктів на користь Боржника.

Проте зазначені доводи спростовуються первинними документами, що надані ТОВ «Параллель-М ЛТД» та усталеною судовою практикою.

Сукупність первинних документів, які наявні у матеріалах справи (видаткові накладні, акцизні накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, Акти прийому (відбору) нафтопродуктів) беззаперечно підтверджують факт поставки нафтопродуктів.

Верховний Суд неодноразово викладав висновки про застосування положень частини 6 статті 39 КУзПБ щодо визначення наявності спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, у разі подання боржником заперечень проти заяви ініціюючого кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до висновків Верховного Суду, заперечення боржника щодо вимог заявника у вигляді позову (предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора), який подано до суду до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство беззаперечно свідчить про наявність спору про право, у розумінні положень частини 6 статті 39 КУзПБ (постанова КГС ВС від 02.02.2022 року у справі № 910/4918/21, постанова КГС ВС від 12.01.2023 року у справі № 926/2770-6/22).

Тобто, з метою уникнення зловживання боржником своїми правами і створення спору заради спору, спрямованого на ухилення від відкриття провадження у справі про банкрутство, необхідною умовою оспорення в судовому порядку вимог ініціюючого кредитора є те, що таке оспорення має відбуватись до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство - постанова КГС ВС від 20.12.2021 у справі № 911/3185/20, постанова КГС від 24.11.2021 у справі № 910/16246/18.

При цьому зазначається, що відсутні правові підстави формально підходити до визначення наявності «спору про право», який зводиться лише до заперечень боржником існування тих чи інших правовідносин. Наявність спору про право має підтверджуватися належними доказами, а не базуватися виключно на припущеннях боржника.

Зазначене підтверджуються висновком Верховного Суду, який викладено у постанові від 12.01.2023 у справі № 926/2770-6/22: « 56. Суд не може формально підходити до визначення наявності "спору про право", який зводиться лише до заперечень боржником існування тих чи інших правовідносин. У кожному конкретному випадку судом досліджуються заперечення боржника, зокрема, чи ґрунтуються вони на обставинах справи та підтверджуються відповідними доказами. Наявність спору про право має підтверджуватися належними доказами, а не базуватися виключно на припущеннях боржника. 58. З викладеного вбачається, що Верховний Суд неодноразово викладав висновки про застосування положень частини 6 статті 39 КУзПБ стосовно необхідності встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора як необхідної передумови для відкриття провадження у справі про банкрутство, а також наявності підстав для відмови у відкритті провадження за відповідною заявою ініціюючого кредитора в разі виникнення такого спору саме до подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство».

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.03.2023 у справі № 911/931/22, зазначено: «Поняття "спір про право" має розглядатися з його наповненням сутнісним, а не виключно формальним змістом. Тому, вирішуючи питання, чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків і неможливістю їх здійснення/забезпечення належного виконання за зверненням до суду. Спір про право може проявлятися також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за участю суду. Отже, спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням, невизнанням або недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

55. Законодавство не містить переліку будь-яких критеріїв для висновку про існування спору про право, тому в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування такого спору.

56. Правова категорія "спір про право", яку з`ясовує суд у підготовчому засіданні перед відкриттям провадження у справі про банкрутство, може бути виражена як у процесуальній формі, про що свідчать судові акти, так і у матеріально-правовій формі, що підтверджується юридичними фактами, які дають змогу зробити обґрунтований висновок про наявність суперечностей (розбіжностей) у структурі вимог кредитора, а отже, про відсутність можливості на цій стадії судового провадження встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника.

57. Зокрема, заперечення боржника щодо вимог заявника у вигляді позову (предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора), який подано до суду до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство беззаперечно свідчить про наявність спору про право, у розумінні положень частини 6 статті 39 КУзПБ. У суду першої інстанції під час проведення підготовчого засідання відсутня можливість вирішення такого спору про право, що в свою чергу пов`язано з особливостями позовного провадження, як то пред`явлення позову, можливості подання зустрічного позову, складу учасників справи у позовному провадженні, прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, а також диспозитивністю господарського судочинства тощо (постанова Верховного Суду від 13.08.2020 у справі №910/4658/20, на яку посилається Боржник у касаційній скарзі).

58. У постанові від 19.08.2020 у справі №910/2522/20 (на яку також посилається Боржник у касаційній скарзі) Верховний Суд щодо застосування положень вказаної норми КУзПБ зауважив, що наявність заперечень боржника щодо кредиторських вимог ініціюючого кредитора, безспірність яких не підтверджується судовим рішенням, є свідченням наявності спору про право щодо таких вимог ініціюючого кредитора.

59. У вказаній постанові Верховний Суд наголосив, що суть підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство через те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, полягає в тому, що саме на час підготовчого засідання (тобто до відкриття провадження у справі) існує спір, який не був предметом судового розгляду, між ініціюючим кредитором та боржником щодо вимог, які є підставою для звернення кредитора з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

60. Однак суд не може формально підходити до визначення наявності "спору про право", який зводиться лише до заперечень боржником існування тих чи інших правовідносин. У кожному конкретному випадку судом досліджуються заперечення боржника, зокрема, чи ґрунтуються вони на обставинах справи та підтверджуються відповідними доказами. Наявність спору про право має підтверджуватися належними доказами, а не базуватися виключно на припущеннях боржника.»

ТОВ «Донбаснафтопродукт» не надано жодного доказу на підтвердження наявності існування спору між Боржником та ТОВ «Параллель-М ЛТД», а відповідно заперечення щодо поставки нафтопродуктів та наявності заборгованості за Договором спрямовані виключно на ухилення від відкриття провадження у справі про банкрутство та виконання зобов`язань перед кредитором.

Боржник не надав доказів, які б спростовували наявність грошових вимог Кредитора за вказаним договором та доводили наявність спору про право щодо них на час проведення підготовчого засідання. Зокрема, Боржник не спростував наявність обставин, що свідчать про порушення ним грошового зобов`язання перед Кредитором і строк виконання якого настав на момент звернення Кредитора із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника.

Згідно ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, у суду наявні всі правові підстави для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Зважаючи на викладене, за наслідками розгляду у підготовчому засіданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, суд вважає за доцільне її задовольнити.

Відповідно до ч. 8 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається про призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати.

Статтею 28 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору.

У відповідності до Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу з процедур банкрутства, ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, як повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрута встановлено, що розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі:

1) які є заінтересованими особами у цій справі;

2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня відсторонення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років;

3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом;

4) які мають конфлікт інтересів;

5) які здійснювали раніше повноваження приватного виконавця щодо примусового виконання судових рішень або рішень інших органів (посадових осіб), у яких боржник був стороною виконавчого провадження;

6) які є близькими особами боржника - фізичної особи.

Суд встановив, що ініціюючий кредитор просить суд призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Гонту О.А. В матеріалах справи міститься заява арбітражного керуючого Гонти О.А. про участь у справі.

Відомостей про те, що арбітражний керуючий Гонта О.А. здійснювала управління боржником або ж є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів, судом не встановлено, не встановлено також обмежень, визначених ч. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрута, кандидатура арбітражного керуючого не належить до жодної з категорій осіб, зазначених у вказаній статті.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

У зв`язку з викладеним вище, суд встановлює розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Гонті О.А. розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна боржника із розрахунку трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника.

Таким чином, встановивши факт неплатоспроможності боржника, а також визначившись з кандидатурою арбітражного керуючого для призначення розпорядника майна боржника, керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

У Х В А Л И В:

1. Відкрити провадження у справі № 910/3385/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаснафтопродукт" (, 04210, м. Київ, Оболонська набережна, 20).

2. Визнати вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Параллель-М ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаснафтопродукт" на загальну суму 24 291 852,72 грн.

3. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 12.04.2023.

4. Ввести процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаснафтопродукт" з 12.04.2023.

5. Призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Гонту Оксану Анатоліївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 01.02.2013 № 4).

6. Встановити розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Гонті Оксані Анатоліївні розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна боржника із розрахунку трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів авансованих заявником на депозитний рахунок господарського суду.

7. Зобов`язати розпорядника майна боржника надати суду не пізніше 15.05.2023 відомості про результати розгляду вимог кредиторів боржника.

8. Зобов`язати розпорядника майна боржника у строк до 12.06.2023 організувати та провести інвентаризацію майна боржника.

9. Оприлюднити повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаснафтопродукт" у встановленому законодавством порядку.

10. Заборонити боржнику та власнику майна (органу уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації боржника, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

11. Призначити попереднє засідання суду у справі на 31.05.23 о 10:00 год.

12. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі, контролюючому органу, визначеному Податковим кодексом України, місцевому загальному суду, органу, який здійснює примусове виконання рішень за місцезнаходженням боржника.

Повний текст ухвали складено 20.04.2023

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М. Івченко