ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2023м. ХарківСправа № 922/263/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Міністерства оборони України,м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод засобів індивідуального захисту",м.Харків
про стягнення коштів 6 902 000,00 грн.
за участю представників:

позивача:Пономаренко В.І;

відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Міністерство оборони України (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод індивідуального захисту" (відповідач) про стягнення за Договором №286/3/22/184 про закупівлю товару для державних потреб товарів речової служби від 05.05.2022 штрафних санкцій у розмірі 6 902 000,00 грн.

Одночасно з позовною заявою позивач звернувся до суду з клопотанням, в якому просить відстрочити строк сплати судового збору до моменту прийняття рішення у справі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.01.2023 задоволено клопотання Міністерства оборони України про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі; відкрито провадження по справі; визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 01.03.2023 об 11:00.

Протокольною ухвалою від 01.03.2023 на підставі п.1 ч.2 ст.183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 22.03.2023.

Протокольною ухвалою від 22.03.2023 на підставі п.3 ч.2 ст.185 ГПК України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 12.04.2023 о 12 : 50.

Представник позивача у судовому засіданні 12.04.2023 позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні.

Відповідач у судове засідання 12.04.2023 свого представника не направив, відзив на позов не надав. Про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №004784.

Господарський суд наголошує, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Оскільки неявка на судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за його відсутністю, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст. 197, 202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

05.05.2022 між Міністерством оборони України (надалі - Позивач, Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківський завод індивідуального захисту» (надалі - Відповідач, Постачальник) був укладений Договір №286/3/22/184 про закупівлю товару для державних потреб товарів речової служби за умовами якого Постачальник зобов`язався поставити Замовнику Товар - індивідуальне обмундирування (35810000-5) Бронежилет четвертого класу захисту, згідно ДСТУ 8782:2018 «PLASTOON (В-4)», в асортименті, комплектності, кількості, у строки (терміни), вказані у цьому Договорі, а Замовник забезпечити приймання та оплату Товару.

Згідно із Специфікацією, наведеною в п.1.2 Договору, поставці підлягає Товар у кількості 30 000,00 шт. на загальну суму 375 000 000,00 грн., у наступні строки (терміни):

До 15.07.2022 у кількості 10 000 шт. на суму 119 000 000,00 грн;

До 31.07.2022 у кількості 10 000 шт. на суму 119 000 000,00 грн;

До 15.08.2022 у кількості 10 000 шт. на суму 119 000 000,00 грн.

Пунктом 4.3 Договору сторони визначили, що додатково до пред`явленого Постачальником рахунку має бути доданий належним чином оформлений комплект документів, зокрема, акт приймального контролю якості Товару, що підтверджує одержання Товару відповідної якості.

Відповідно до умов п.6.3.1, 6.3.5 Договору Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товару у строки (термін), встановлені Договором. Надати Товар визначений у п..1.2 для приймання представнику Центрального управління та Одержувачу Товару разом з визначеними Договором документами необхідними для приймання Товару.

Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами і діє до 31.12.2022 (включно).

Позивач, посилаючись на підписані між сторонами акти приймального контролю товару за якістю вказує, що відповідачем Товар за Договором був поставлений у повному обсязі, проте з порушення строків, визначених умовами Договору, внаслідок чого до стягнення з відповідача підлягають нараховані за п.7.3.3 штрафні санкції у розмірі 6 902 000,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтями 525, 526 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст. 193 ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Нормами ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами ст. 230 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Нормами ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору відповідачем були здійсненні поставки товару за визначеною в п.1.2 Договору адресою у передбаченій Договором кількості. Так, в матеріалах справи наявні наступні акти, за якими здійснювалися поставки товару:

За Актом №1 приймального контролю товару за якістю від 10.08.2022 в кількості 2000 штук на суму 23 800 000,00 грн. (прострочення складає 25 діб);

За Актом №2 приймального контролю товару за якістю від 11.08.2022 в кількості 4000 штук на суму 47 600 000,00 грн. (прострочення складає 26 діб);

За Актом №3 приймального контролю товару за якістю від 13.08.2022 в кількості 4000 штук на суму 47 600 000,00 грн. (прострочення складає 28 діб);

За Актом №4 приймального контролю товару за якістю від 17.08.2022 в кількості 4000 штук на суму 47 600 000,00 грн. (прострочення складає 16 діб);

За Актом №5 приймального контролю товару за якістю від 20.08.2022 в кількості 6000 штук на суму 71 400 000,00 грн. (прострочення складає 19 діб);

За Актом №6 приймального контролю товару за якістю від 26.08.2022 в кількості 6000 штук на суму 71 400 000,00 грн. (прострочення складає 10 діб);

За Актом №7 приймального контролю товару за якістю від 01.09.2022 в кількості 2000 штук на суму 23 800 000,00 грн. (прострочення складає 16 діб);

За Актом №8 приймального контролю товару за якістю від 07.09.2022 в кількості 2000 штук на суму 23 800 000,00 грн. (прострочення складає 22 доби)

Всі перелічені вище акти підписані уповноваженими особами з боку Замовника і Постачальника та скріплені печатками сторін.

Таким чином, з досліджених судом письмових доказів слідує, що поставка товару, обумовленого Договором, в обумовленій Договором кількості відбулася. Факт відповідних поставок товару підтверджується зазначеними вище актами приймального контролю товару за якістю, складеними і підписаними у передбаченому Договором порядку.

Проте, матеріали справи свідчать, що строки поставки, які сторонами були визначені в п.1.2 Договору, відповідачем дотримані не були.

Доказів щодо своєчасної поставки товару згідно Договору №286/3/22/184 про закупівлю товару для державних потреб товарів речової служби від 05.05.2022 відповідач суду не подав.

Пунктом 7.3.3 Договору обумовлено, що за порушення строків виконання зобов`язання Постачальник сплачує пеню в розмірі 0,1 відсотка від вартості несвоєчасно поставленого Товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 30 днів з Постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків від вартості несвоєчасно поставленого Товару.

Судом перевірений вказаний позивачем розрахунок штрафних санкцій та встановлено, що розрахунок позивачем виконаний правильно.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки судом встановлений та відповідачем не спростовано факт порушення строків поставки товарів в обумовлений Договором строк, то вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 6 902 000,00 грн є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки згідно ухвали Господарського суду Харківської області від 30.01.2023 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, та враховуючи те, що рішення ухвалено на користь позивача, керуючись ст.129 ГПК України з відповідача необхідно стягнути в державний бюджет 103 530,00 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод засобів індивідуального захисту" (61075, м.Харків, вул. Механізаторів, б.4; ) на користь Міністерства оборони України (03168, м.Київ, пр-т Повітрофлотський, 6; ) штрафні санкції у розмірі 6 902 000 грн. 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський завод засобів індивідуального захисту" (61075, м.Харків, вул. Механізаторів, б.4; ) на користь Державного бюджету України 103 530 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "17" квітня 2023 р.

Суддя С.Ч. Жельне