ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/158/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретаря судового засідання: Круглецької А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Сачок А.В. - адвокат, ордер серія АМ №1043062 від

27.01.2023,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтаж "Колос"

до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос"

про стягнення 109 518,03 грн,

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будмонтаж "Колос" звернулося до господарського суду з позовом до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос" про стягнення 109 518,03грн з яких: 78 318,00грн основного боргу, 11 569,60грн пені, 2 047,94грн 3% річних та 17 582,49грн інфляційних втрат, а також судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №21 збирально-монтажних та пусконалагоджувальних робіт від 01.04.2021.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 21.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 22.03.2023.

06.03.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кравець С.Г., клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2023 передано для розгляду судді Соловей Л.А.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області (суддя Соловей Л.А.) від 20.03.2023 задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Представник відповідача у судове засідання 22.03.2023 не з`явився, до відеоконференцзв`зку не під`єднався, у телефонному режимі повідомив, що не заперечує проти проведення даного судового засідання за його відсутності.

З метою дотримання принципів змагальності та реалізації процесуальних прав і обов`язків сторін у судовому засіданні 22.03.2023 оголошувалась перерва до 12.04.2023.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 22.03.2023 відповідача - ПОСП "Колос" повідомлено, що наступне судове засідання відбудеться 12.04.2023.

Відповідач повноважного представника в судове засідання 12.04.2023 не направив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

12.04.2023 через систему "Електронний суд" від представника відповідача - ПОСП "Колос" надійшло клопотання №12.04/23 від 12.04.2023 про відкладення розгляду справи, в якому останній просив відкласти розгляд справи через його перебування на лікарняному (а.с.106-116).

Представник позивача в судовому засіданні 12.04.2023 заперечив проти задоволення клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Судом розглянуто клопотання представника відповідача №12.04/23 від 12.04.2023 про відкладення розгляду справи та відмовлено у його задоволенні, з огляду на таке.

Відсутність представника відповідача, відповідно до ст.216 ГПК України, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Згідно з п.2 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Господарський суд з урахуванням вищенаведеного також приймаючи до уваги те, що через неявку у судове засідання 22.03.2023 представника відповідача оголошувалась перерва до 12.04.2023; відповідач належним чином та завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи; явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою; представник відповідача не навів обставин неможливості розгляду справи за його відсутністю і таких обставин судом не встановлено, дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представника відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

При цьому суд також враховує, що за приписами п.2 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Суд, враховуючи повідомлення відповідача про дату судового засідання, достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, не вважає відсутність представника відповідача у даному судовому засіданні перешкодою для вирішення спору по суті.

З огляду на те, що неявка в засідання суду відповідача та неподання ним письмового відзиву, не перешкоджають розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будмонтаж "Колос" (позивач/виконавець) та Приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "Колос" (відповідач/замовник) було укладено договір №21 від 01.04.2021 на збирально-монтажні та пусконалагоджувальні роботи (далі - договір) (а.с.13-17).

У п.1.1 договору сторони обумовили, що виконавець, зобов`язується власними силами та за завданням замовника вчасно та якісно виконати наступні роботи:

- збирально-монтажні та пусконалагоджувальні роботи з вигрузним шнеком.

- Збірка і монтаж норійної вигки.

- Збирально-монтажні та пусконалагоджувальні роботи сушарка і бункер накопочувача.

- Монтаж і установка норій. Запітка обладання зернопроводами. Демонтаж обладання. Заміна верхніх головок норій Н-50. заміна норійних лент.

Загальна вартість яких становить 770 898,00грн з ПДВ.

Згідно з пунктом 1.2 договору, термін виконання робіт - до 01 жовтня 2021 року.

Відповідно до пункту 1.3 договору, місце виконання робіт за цим договором: вул. Грека Івана, 47 с. Сербо-Слобідка, Ємільчинський р-н., Житомирська обл.

Пунктом 2.1 договору сторони погодили, що Замовник зобов`язується зробити попередню оплату у розмірі 30 % від вартості робіт відповідно до умов цього Договору.

Згідно з пунктом 3.2 договору, Виконавець зобов`язується виконати роботи вказані в п.1.1, згідно погодженого сторонами завдання Замовника, а також в терміни і на умовах передбачених цим Договором.

За умовами пункту 3.6 договору, після виконання робіт Виконавець зобов`язується підготувати та надати на підпис Замовнику Акт(и) прийому-передачі виконаних робіт.

Відповідно до пункту 4.1 договору, прийом - передача виконаних робіт здійснюється Сторонами шляхом підписання відповідного Акту прийому-передачі виконаних робіт.

Вартість робіт узгоджено згідно цього Договору та становить - 770 898,00 грн. (сімсот сімдесят тисяч вісімсот дев`яносто вісім грн. 00 коп.), у тому числі ПДВ (пункт 5.1 договору).

За умовами пункту 6.1 договору, у разі порушення зобов`язань, які виникають з цього Договору (надалі іменується "порушення Договору"), Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором і чинним в Україні законодавством.

Згідно з пунктом 9.1 договору, цей Договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками і скріпленням печаткою обох Сторін, і діє до "31" грудня 2021 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами узятих на себе зобов`язань.

Відповідно до пункту 9.2 договору сторони погодили, закінчення терміну цього Договору не звільняє Сторону від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору.

До даного Договору сторони погодили Завдання від 01.04.2021, яке відповідає пункту 1.1 договору (а.с.18).

Додатковою угодою №1 від 01.07.2021 до договору №21 від 01.04.2021 про збирально-монтажні та пусконалагоджувальні роботи, сторони погодили пункт 1.1 договору викласти в наступній редакції:

1.1. "Виконавець" зобов`язується власними силами та за завданням Замовника вчасно та якісно виконувати наступні роботи:

1. Заміна крильчатки та балансування вентилятора ВРП-4 - 2 шт. - 8 160,00грн;

2. Ремонт верхньої головки норії Н-50 - 18 420,00грн (а.с.19).

Додатковою угодою №2 від 05.07.2021 до договору №21 від 01.04.2021 про збирально-монтажні та пусконалагоджувальні роботи, сторони погодили пункту 1.1 договору викласти в наступній редакції:

1.1. "Виконавець" зобов`язується власними силами та за завданням Замовника вчасно та якісно виконувати наступні роботи:

1. Ремонт охолоджувача БВ-40 - 22 440,00грн;

2. Ремонт редуктора Ц2У 125 - 8 400,00грн.

3. Заміна крильчатки та балансування вентилятора ВРП-7 - 8 160,00грн.

Загальна сума з ПДВ становить 39 000,00грн (а.с.20).

Договір, завдання та додаткові угоди до договору підписані представниками сторін та їх підписи скріплені печатками підприємств.

Позивач посилаючись на неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №21 від 01.04.2021, просить стягнути з відповідача 78 318,00грн заборгованості, 11 569,60грн пені, 2 047,94грн 3% річних та 17 582,49грн інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов`язань щодо оплати за виконані роботи.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду, відтак до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даного договору слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини підряду.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За змістом ст.846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

За приписами частина 4 статті 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем були виконані передбачені договором №21 від 01.04.2021 роботи на загальну суму 828 318,00грн, що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками юридичних осіб Акти здачі-приймання робіт (надання послуг): №ОУ-0000061 від 14.07.2021 на суму 18 420,00грн, №ОУ-0000063 від 21.07.2021 на суму 8 160,00грн, №ОУ-0000112 від 03.12.2021 на суму 770 898,00грн, №ОУ-0000113 від 13.12.2021 на суму 8 400,00грн, №ОУ-0000115 від 28.12.2021 на суму 22 440,00грн, що підтверджує прийняття відповідачем робіт без зауважень (а.с.22-26).

З досліджених актів судом також встановлено наявність відбитку печатки відповідача на усіх актах наданих послуг, а також у верхньому правому куті актів де міститься напис та підпис про їх затвердження директором ПОСП "Колос" Лисак С.В.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.1 ст.854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За умовами пункту 5.2. договору, оплата, вартості робіт згідно цього Договору здійснюється "Замовником" в наступному порядку:

5.2.1. Перший платіж у розмірі 30 % (тридцять відсотків) від вартості робіт вказаної в п.5.1 цього Договору оплачується "Замовником" в строк не пізніше 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання відповідного рахунку-фактури, виставленого у рамках цього Договору, в якості попередньої оплати;

5.2.2. Другий платіж у розмірі 50 % (п`ятдесят відсотків) від вартості робіт вказаної в п.5.1. цього Договору оплачується "Замовником" в строк не пізніше 5 (п`яти) банківських днів з моменту завершення робіт з монтажу металоконструкції та обладнання;

5.2.3. Третій платіж у розмірі 20 % (двадцять відсотків) від вартості робіт вказаної в п.5.1. цього Договору оплачується "Замовником" в строк не пізніше 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання Акту прийому-передачі виконаних робіт.

З урахуванням погоджених сторонами в п.5.2 договору строків проведення розрахунків за виконані роботи, відповідач мав провести остаточний розрахунок з підрядником за виконані роботи на підставі наданих підрядником та підписаних замовником актів прийому-передачі виконаних робіт в термін 5 банківських днів з моменту їх підписання.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем на виконання умов договору №21 від 01.04.2021 збирально-монтажних та пусконалагоджувальних робіт, було проведено оплату на загальну суму 750 000,00грн, що підтверджується платіжними дорученнями: №574 від 02.09.2021 на суму 150 000,00грн, №236 від 08.07.2021 на суму 150 000,00грн, №1524 від 23.12.2021 на суму 200 000,00грн, від 14.01.2022 на суму 100 000,00грн, №293 від 01.02.2022 на суму 150 000,00грн (а.с.98-101).

Судом враховуються пояснення представника позивача, що з суми проплати 750 000,00грн було зараховано позивачем оплати за Актами здачі-приймання робіт (надання послуг): №ОУ-0000061 від 14.07.2021 на суму 18 420,00грн, №ОУ-0000063 від 21.07.2021 на суму 8 160,00грн, частково на суму 723 420,00грн за Актом №ОУ-0000112 від 03.12.2021 на суму 770 898,00грн. Залишок боргу за Актом №ОУ-0000112 від 03.12.2021 становить 47 478,00грн. Інші Акти оплачені не були.

Отже, виконані роботи на загальну суму 78 318,00грн (828 318,00грн-750 000,00грн), з яких: на суму 47 478,00грн за Актом №ОУ-0000112 від 03.12.2021, на суму 8 400,00грн за Актом №ОУ-0000113 від 13.12.2021, на суму 22 440,00 за Актом №ОУ-0000115 від 28.12.2021 залишились неоплаченими, строк сплати яких настав.

Нормою ст.525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Станом час прийняття рішення, відповідач заборгованість перед позивачем в сумі 78 318,00грн не сплатив, його заборгованість у сумі 78 318,00грн підтверджується також актом звірки взаєморозрахунків станом на 08.12.2022, який підписано сторонами (а.с.21).

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 78 318,00грн основного боргу є правомірними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 11 569,60грн пені, 2 047,94грн 3% річних та 17 582,49грн інфляційних втрат.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статі 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Статтями 1,3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, який обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених цим Договором (пункт 6.2 договору).

Пунктом 6.4 договору сторони встановили, що за прострочення остаточного розрахунку за цим Договором, згідно п.5.2.2. Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочених зобов`язань від суми заборгованості за кожний день прострочення.

За несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, відповідачу нарахована пеня в загальній сумі 11 569,60грн (розрахунок а.с.59-68).

Згідно з приписами ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Водночас, відповідно до положень п.7 Прикінцевих та перехідних положень Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, прийнятої відповідно до ст. 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб, на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року, який у свою чергу постановами Кабінету Міністрів України неодноразово продовжено та триває на даний час.

Отже на час дії установленого на території України карантину строки, визначені статтями 232 Цивільного кодексу України, були продовжені.

Враховуючи те, що сторонами укладено договір №21 від 01.04.2021 збирально-монтажних та пусконалагоджувальних робіт, тобто вже після внесення змін до чинного законодавства, сторони на момент укладення договору розуміли, що строк нарахування пені не буде обмежений нормами ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.

Перевіряючи проведені позивачем нарахування пені суд встановив, що:

- за період з 07.02.2022 по 06.08.2022 сума пені нарахована на заборгованість в розмірі 47 478,00грн становить 7 245,27грн;

- за період з 09.02.2022 по 08.08.2022 сума пені нарахована на заборгованість в розмірі 22 440,00грн становить 3 461,29грн;

- за період з 07.11.2022 по 20.01.2023 сума пені нарахована на заборгованість в розмірі 8 400,00грн становить 863,01грн.

Отже, правомірними та такими, що підлягають задоволенню є вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в загальній сумі 11 569,57грн. В частині стягнення з відповідача пені в сумі 0,03грн (11 569,60грн - 11 569,57грн = 0,03грн) вимоги позивача є безпідставними, а тому у їх задоволенні суд відмовляє.

У відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наведеної норми, позивачем було нараховано до стягнення з відповідача 2 047,94грн 3% річних та 17 582,49грн інфляційних втрат (розрахунок а.с. 27-53).

Перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга:Закон" розрахунок проведених позивачем нарахування 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає їх обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства, а тому вимоги позивача про стягнення 3% річних в сумі 2 047,94грн та інфляційних втрат в сумі 17 582,49грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 78 318,00грн заборгованості, 11 569,57грн пені, 2 047,94грн 3% річних та 17 582,49грн інфляційних втрат є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню. В іншій частині позову суд відмовляє.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Колос"

(11244, Житомирська область, Звягельський район, с. Сербо-Слобідка, вул. Грека Івана, буд. 47; ідентифікаційний код 03743405) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтаж "Колос" (10003, Житомирська область, м. Житомир, вул. Чехова, буд. 1; ідентифікаційний код 20403504):

- 78 318,00грн заборгованості,

- 11 569,57грн пені,

- 2 047,94грн 3% річних,

- 17 582,49грн інфляційних втрат,

- 2 683,99грн витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 17.04.23

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - до справи,

2 - відповідачу (рек.),

та на електронну пошту: , , , .