ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" квітня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1158/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення (вх. № 2-490/23 від 10.04.2021р.) по справі №916/1158/23, -

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ (65048, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 23-Б, )

до відповідачів: 1. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (65048, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15, ); 2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

про визнання недійсним результату аукціону та договору купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. розглядається справа №916/1158/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та до ОСОБА_1 про визнання недійсним результату аукціону та договору купівлі-продажу.

04.04.2023р. за вх. №2-454/23 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, належне ОСОБА_1 на праві приватної власності, а саме: табір праці та відпочинку, загальною площею 399,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, розташований за адресою АДРЕСА_2 та будівлі їдальні з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 424,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, розташованого за адресою АДРЕСА_2 також заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нього; заборони ОСОБА_1 укладати договори, вчиняти інші правочини. здійснювати будь-які дії щодо відчуження та передачі нерухомого майна: табір праці та відпочинку, загальною площею 399,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, розташований за адресою АДРЕСА_2 та будівлі їдальні з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 424,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, розташованого за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 06.04.2021р. заява Товариства з обмеженою відповідальністю КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ про вжиття заходів забезпечення позову була задоволена частково, накладено арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на праві приватної власності, а саме: табір праці та відпочинку, загальною площею 399,00 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, розташований за адресою АДРЕСА_2 та будівлі їдальні з господарчими будівлями та спорудами, загальною площею 424,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, розташованого за адресою АДРЕСА_2 також заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо нього. В решті заяви відмовлено.

10.04.2023 за вх.№2-490/23 до суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про вжиття заходів зустрічного забезпечення. В поданому клопотанні відповідач-2 просить суд вжити заходи щодо зустрічного забезпечення шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю КОСТА ДЕЛЬ СОЛЬ внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі 300 000 грн.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання заявник вказує, вартість об`єкта, який належить відповідачу 2 на підставі договору купівлі-продажу від 02.02.2023р., укладання якого оскаржує позивач становить 3 120 001,20грн. Відповідач 2 отримав пропозицію від потенційного покупця об`єкту щодо його придбання на умовах розстрочки платежів. Розмір щомісячного платежу на умовах договору погоджений у сумі 100 000грн.

За твердженням заявника, через накладення арешту на об`єкт, йому будуть щомісячно завдаватися збитки у сумі 100 000грн. через неможливість реалізації свого права власності шляхом укладання відповідного договору.

Отже, як вважає заявник, оскільки орієнтовний період розгляду судом справи №916/1158/23 становитиме 3 (три) місяці, йому будуть завдані збитки в розмірі 300 000грн.

Оцінивши наведені заявником обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення відсутні, з огляду на наступне.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову, який є однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

Відповідно до приписів ст.141 ГПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення. В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник в порядку зустрічного забезпечення. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення. Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення. Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення. Ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.

Таким чином, суд зазначає, що цей інститут має на меті забезпечити баланс інтересів сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів, при цьому за своєю суттю, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування можливих, потенційних збитків та інших ризиків відповідача, які пов`язані з забезпеченням позову, окрім цього, заходи зустрічного забезпечення повинні бути співмірними із заходами забезпечення позову де співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до зустрічного забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Відтак, в контексті вказаних положень закону, особа, звертаючись до суду із заявою про зустрічне забезпечення, повинна аргументувати та довести відповідними доказами в порядку статей 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України наявність можливості заподіяння збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у справі.

Суд звертає увагу, що саме на заявника покладається обов`язок довести наявність обставин, які свідчать про цілком реальну можливість чи ризик спричинення йому збитків як безпосереднього та невідворотного наслідку вжиття конкретних заходів забезпечення позову у межах господарської справи, а також їх розмір.

Разом з тим відповідачем 2 до клопотання про застосування заходів зустрічного забезпечення не долучено жодних доказів, на підтвердження як викладених у клопотанні обставин так і на підтвердження понесення ним можливих збитків у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення позову ухвалою суду від 06.04.2023р.

Суд наголошує, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів зустрічного забезпечення позову спричинить йому збитки в сумі 300 000грн., без належного підтвердження обставин, які свідчать про цілком реальну можливість чи ризик спричинення таких збитків, не може бути підставою для винесення ухвали про зустрічне забезпечення позову.

При цьому суд зазначає, що за відсутності відповідного обґрунтування з доданням відповідних доказів на підтвердження заяви про зустрічне забезпечення позову, відсутні підстави стверджувати про можливі збитки заявника, які будуть понесені у майбутньому.

Отже, оскільки, заявником не надано суду доказів на підтвердження можливих збитків та інших ризиків, яких може зазнати відповідач-2, у зв`язку із забезпеченням позову, не надано належних доказів на підтвердження можливого їх існування, а відтак не обґрунтовано підстав для застосування такого процесуального інституту, клопотання ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Водночас, суд звертає увагу, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка кореспондується із правовою конструкцією статті 145 Господарського процесуального кодексу України, дає можливість заявникові, розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя через передбачену законом процесуальну можливість повторного звернення з клопотанням про зустрічне забезпечення позову з доданням відповідних доказів, що обґрунтовують та підтверджують необхідність зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 76, 86, 141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення (вх. № 2-490/23 від 10.04.2023р.) по справі №916/1158/23 відмовити.

Ухвала набрала законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Погребна Катерина Федорівна