ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/230/23

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників:

прокурора: Лєнкова Н.Д. за посвідченням,

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави в особі

Черкаської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пивоварений завод»

про стягнення 1 009 314, 17 грн,

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Черкаської обласної прокуратури (бульв. Шевченка, 286, м. Черкаси, 18000, ) звернувся в інтересах держави в особі Черкаської міської ради (вул. Б.Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18000, ) до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пивоварений завод» (вул. Добровольського, 1, кабінет 5, м. Черкаси, 18000, ) про стягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 1,9867 га кадастровий номер :03:016:0181 по вул. Добровольського, 1, кабінет 5, м. Черкаси за період з 01.08.2020 по 10.08.2022 в сумі 1 009 314, 17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у вказаний період відповідач як власник об`єкта нерухомого майна використовує земельну ділянку комунальної власності, на якій цей об`єкт знаходиться, всупереч вимогам земельного законодавства, без оформлення права користування земельною ділянкою, не сплачуючи при цьому орендну плату, у зв`язку з чим на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України (ЦК України) прокурор просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у виді несплаченої орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою.

Судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 15 139,75 грн, прокурор просить покласти на відповідача.

Ухвалою від 20 лютого 2023 року Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішив розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 21 березня 2023 року; учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Ухвалою від 21 березня 2023 року Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 13 квітня 2023 року.

13 квітня 2023 року від Черкаської міської ради надійшла заява про проведення судового засідання без участі свого представника, одночасно позов просить задовольнити повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України не надав.

Копії ухвали про відкриття провадження у справі та ухвали про закриття підготовчого провадження, призначення справи до судового розгляду по суті надсилалися на адресу відповідача, повернуті до суду без вручення адресатові з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: вул. Добровольського, 1, кабінет 5, м. Черкаси, 18000.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Інформація про іншу адресу відповідача відсутня.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Враховуючи, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, суд визнав за можливе розглянути справу без участі представників сторін.

Прокурор у судовому засіданні 13.04.2023 позов просила задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті.

13 квітня 2023 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером :03:016:0181, що розташована за адресою: вул. Різдвяна, 173/1, м. Черкаси, розташовано нерухоме майно комплекс нежитлових будівель, що до 11.08.2022 належало на праві власності ТОВ «Пивоварений завод», яким воно було набуто на підставі договорів купівлі-продажу частин нежитлових приміщень №№ 13246 та 13250 від 22.12.2017 (рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав від 22.12.2017 за індексними номерами 38920384 та 38921594 відповідно).

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно речові права ТОВ «Пивоварений завод» на земельну ділянку за кадастровим номером :03:016:0181 по вул. Різдвяна, 173/1, м. Черкаси зареєстровані не були.

Згідно з відомостями Державного земельного кадастру площа земельної ділянки з кадастровим номером :03:016:0181 з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування підприємств торгівлі» зареєстрована в ДЗК 29.05.2017, її площа складає 2,2106 га, власник Черкаська міська рада.

Згідно з частинами 1-4, 9 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Фактичний розмір земельної ділянки за кадастровим номером :03:016:0181 по вул. Різдвяна, 173/1, м. Черкаси, що знаходилась у користуванні ТОВ «Пивоварений завод», становить 1,9867 га, оскільки 09.08.2016 між Черкаською міською радою (орендодавець) та ПАТ «Черкаське хімволокно» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,2240 га по вул. Різдвяній між вул. Гетьмана Сагайдачного та провулком Свободи в м. Черкаси для будівництва тепломережі. Зазначена земельна ділянка площею 0,2240 га була надана у оренду ПАТ «Черкаське хімволокно» за рахунок вилученої у попереднього власника нерухомого майна, ФОП Гладкого А.Г., згідно з рішенням Черкаської міської ради від 31.03.2016 № 2-467.

Вказані обставини встановлені рішенням Господарського суду Черкаської області від 11.12.2017 у справі № 925/512/17, яке набрало законної сили 29.12.2017.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

При цьому, ТОВ «Пивоварений завод», набувши у власність нерухоме майно, правокористування земельною ділянкою, на якій воно розташоване, не оформило, однак фактично користувалося нею з 22.12.2017.

Рішень про передачу даної земельної ділянки у власність чи користування ТОВ «Пивоварений завод» Черкаська міська рада не приймала, договорів оренди з товариством не укладала.

Черкаська міська рада в особі Департаменту архітектури та містобудування листами від 29.08.2018 № 4902001-15, від 14.09.2018 № 5222-01-25 повідомила відповідача про необхідність вирішення питання стосовно оформлення права користування земельною ділянкою за адресою: м. Черкаси, вул. Різдвяна, 173/1, які залишені без відповіді.

У зв`язку з використанням ТОВ «Пивоварений завод» земельної ділянки без правовстановлюючих документів та без здійснення плати за її використання, Черкаська міська рада зверталась до господарського суду за стягненням з товариства безпідставно збережених коштів за період з 01.08.2017 по 31.07.2020.

Рішенням господарського суду Черкаської області у справі № 925/1221/20 від 05.07.2021, яке залишено в силі Північним апеляційним господарським судом 13.09.2022, з ТОВ «Пивоварений завод» на користь Черкаської міської ради стягнуто 1 383 640,51 грн безпідставно збережених коштів (неотриманого доходу) за користування земельною ділянкою за кадастровим номером :03:016:0181 в межах строку позовної давності за період з 21.09.2017 по 31.07.2020.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згідно з договором купівлі-продажу від 11.08.2022 об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: вул. Різдвяна, 173/1, м. Черкаси, ТОВ «Пивоварений завод» відчужено ТОВ «Черкаське пиво», у зв`язку з чим речове право на нього відповідача припинено (індексний номер запису 64467132 від 11.08.2022).

Прокурор зазначає, що відповідно до листа Черкаської міської ради від 02.11.2022 № 15605-01-11 за період з 01.08.2020 по 10.08.2022 кошти за користування земельною ділянкою по вул. Різдвяна, 173/1, у м. Черкаси, ТОВ «Пивоварений завод» не сплачувалися, через що утворилась заборгованість до місцевого бюджету в розмірі 1 009 314,17 грн.

Предметом розгляду у справі є вимоги про стягнення з відповідача як власника нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою на якій воно розташовано, на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України у розмірі орендної плати.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні вимоги потрібно задовольнити повністю з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.72, 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Частиною 1 статті 93 та статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 Земельного кодексу України).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності».

Оскільки відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Як було зазначено вище, право власності на об`єкт нерухомості у м. Черкаси по вул. Різдвяна, буд. 173/1 з 22.12.2017 по 11.08.2022 було зареєстроване за відповідачем.

Нежитлова будівля розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :03:016:0181 у м. Черкаси по вул. Різдвяна, буд. 173/1.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч. 2 ст. 120 ЗК України).

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість.

Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України).

При цьому, істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації (ч. 6 ст. 120 Земельного кодексу України).

Таким чином, нормами статті 120 Земельного кодексу України закріплено загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, а у випадку переходу права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право на земельну ділянку виникає у набувача одночасно із виникненням права на зведені на ній об`єкти.

Отже, за змістом вказаних положень право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

При цьому, з огляду на приписи частини 2 статті 120 Земельного кодексу України, не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Суд зауважує, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Як свідчать матеріали справи, відповідач належним чином не оформив право користування земельною ділянкою площею 1,9867 га, на якій розташований об`єкт нерухомого мана, належний йому на праві власності, та не уклав з міською радою відповідного договору оренди.

Відповідно до частини 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Приписи глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідків події.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 08.01.2019 у справі № 916/2927/17 та від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17.

Конструкція ст. 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Отже, у випадку використання землекористувачем сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотриманої орендної плати в порядку статті 1212 Цивільного кодексу України.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини 2 статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Зазначені правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 та від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 646/4738/19 зазначено: «Якщо тлумачити приписи статті 1212 ЦК України телеологічно, тобто згідно з їхніми цілями, то до випадків безпідставного набуття та збереження майна належить також збереження особою без достатніх правових підстав у себе виплати, яку вона відповідно до закону мала віддати (перерахувати) іншій особі згідно з покладеним на неї за законом обов`язком (зменшення обов`язку).

Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 12 жовтня 2021 року у справі № 910/17324/19, провадження № 12-12 гс 21, від 9 листопада 2021 року у справі № 905/1680/20, провадження № 12-48 гс 21».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач, як власник нерухомого майна, яке розташовано на земельній ділянці, не уклавши відповідного договору оренди з її власником та не здійснивши державної реєстрації такого права, фактично користувався земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Суд встановив, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України.

Статтею 20 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною і міською радою.

Згідно з п. 24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі Порядок) до Державного земельного кадастру вносяться, зокрема, відомості про нормативну грошову оцінку (значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яке розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у цьому пункті, та відомостей про нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з п.п. 8, 22 цього Порядку; дата проведення нормативної грошової оцінки земель), а також інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку (назва та дата розроблення документації із землеустрою, відомості про її розробників; назва, дата та номер рішення про затвердження документації із землеустрою, найменування органу, що його прийняв, електронні копії відповідних документів), інформація про документи, на підставі яких встановлено нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці, до складу якої входить земельна ділянка, згідно з п.п. 8, 22 цього Порядку.

Отже, за наявності збережених попередніх відомостей у системі Державного земельного кадастру про проведену нормативну грошову оцінку земельної ділянки, визначеної конкретним кадастровим номером, власник такої ділянки не може бути обмеженим у праві на отримання такої інформації, якщо вона необхідна йому для захисту своїх земельних прав.

Так, відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки міськрайонного управління у Черкаському районі та м. Черкасах № 740/0/25-20 від 24.02.2020 Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, вартість земельної ділянки площею 22 106 кв. м, що розташована в м. Черкаси по вул. Різдвяна, 173/1, кадастровий номер :03:016:0181 становить 17 936 808 грн 40 коп.

У зв`язку з тим, що площа фактично використовуваної ТОВ «Пивоварений завод» земельної ділянки становить 19 867 кв. м, при розрахунку заборгованості за її користування нормативно грошову оцінку зменшено відповідно до вказаної площі.

Відповідно до розрахунку Департаменту архітектури та містобудування Управління земельних ресурсів, землеустрою та інспектування Черкаської міської ради, зробленого на підставі рішень Черкаської міської ради від 13.05.2010 № 5-656 «Про затвердження показників грошової оцінки земель м. Черкаси», від 13.05.2010 № 5-657 «Про плату за оренду землі», від 27.06.2019 № 2-4690 «Про затвердження Положень та ставок місцевих податків і зборів на території міста Черкаси», від 23.12.2021 № 16-22 «Про бюджет Черкаської міської територіальної громади на 2022 рік», наказу Мінагропромполітики від 25.11.2016 № 489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2021 № 1147 «Про затвердження Методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок», витягу з технічної документації про нормативну-грошову оцінку земельної ділянки від 24.02.2020 № 1740, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-022, заборгованість ТОВ «Пивоварений завод» за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:016:0181 площею 1,9867 га по вул. Різдвяна, 173/1 в м. Черкаси за період 01.08.2020 по 10.08.2022 становить 1 009 314 грн 17 коп.:

за період 01.08.2020 31.12.2020 розмір боргу становить 2020 161 грн 70 коп.;

за 2021 рік 483 602 грн 51 коп.;

за період 01.01.2022 10.08.2022 323 549 грн 96 коп.;

нормативна грошова оцінка 2020-2021 роки 16 120 083,80 грн, 2022 рік 17 732 092,18 грн, ставка річної орендної плати 3,00 %.

Отже, внаслідок використання відповідачем вищевказаної земельної ділянки без укладення договору оренди землі, територіальна громада міста позбавлена можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі земельної ділянки в оренду, чим порушені охоронювані законом права та інтереси міської ради щодо неодержаного майна у розмірі орендної плати за землю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог прокурора щодо стягнення з відповідача 1 009 314,17 грн на користь Черкаської міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

Щодо наявності підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді у спірних правовідносинах.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Законом України «Про прокуратуру» визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом статті 1 зазначеного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Суд погоджується з твердженням прокурора про наявність обставин, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави в спірних правовідносинах.

Прокурор у позовній заяві зазначає, що порушення інтересів держави полягає у невиконанні відповідачем вимог земельного законодавства, що призводить до недоотримання бюджетом Черкаської міської ради значних сум коштів.

Інтереси держави охоплюють інтереси мешканців територіальної громади, що відповідає змісту ст. 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Крім того, спірні правовідносини фактично пов`язані зі сферою формування та виконання місцевого бюджету, до якого мають своєчасно та в повному обсязі надходити кошти від використання земельної ділянки, що безпосередньо стосується прав та економічних інтересів територіальної громади міста Черкаси.

Неукладення та несвоєчасне укладення суб`єктами господарювання договорів оренди землі призводить до значних втрат коштів місцевого бюджету.

Дотримання належного економічного регулювання земельних відносин, забезпечення надходжень платежів з орендної плати до місцевих бюджетів у законодавчо визначених межах безпосередньо належить до інтересів держави.

Наповненість та збільшення бюджету, у тому числі місцевого, як складової частини державних фінансових ресурсів, є запорукою стабільної економіки держави, що є особливо актуальним в умовах воєнного стану, в якому перебуває Україна.

Внаслідок невиконання відповідачем вимог закону територіальна громада міста в особі Черкаської міської ради тривалий час (з серпня 2020 року) не отримує до бюджету значні кошти (більше 100 тис. грн на рік) від використання земельної ділянки комунальної власності, що негативно впливає на своєчасне фінансування місцевих програм соціально-економічного та культурного розвитку, розвитку комунальних підприємств, установ та організацій, вдосконалення мережі підприємств житлово-комунального господарства, торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування, розвитку транспорту і зв`язку, розвитку освіти та медичного обслуговування, посилення сил оборони, розвитку транспорту і зв`язку, вирішення інших питань, що стосуються територіальної громади та фінансуються з місцевого бюджету.

Прокурором встановлено, що Черкаською міською радою, як органом місцевого самоврядування, захист інтересів держави щодо стягнення з ТОВ «Пивоварений завод» коштів за користування земельною ділянкою впродовж тривалого часу не здійснено, заходів щодо звернення до суду з відповідним позовом не вжито. Прокурор вважає, що зазначені обставини є безумовно виключним випадком для застосування прокурором вимог ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», щоб інтереси держави не залишались не захищеними.

Черкаська обласна прокуратура зверталась до Черкаської міської ради, як уповноваженого власника земель територіальної громади, яку листом від 14.10.2022 № 15/1-789 вих-22 повідомлено про порушення вимог земельного законодавства при використанні спірної земельної ділянки комунальної форми власності.

Водночас, у відповіді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Черкаської міської ради від 02.11.2022 № 15605-01-11, лише повідомлено про звернення Черкаської міської ради до господарського суду Черкаської області з позовом до ТОВ «Пивоварений завод» про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати за період з 01.08.2017 по 31.07.2020 (справа № 925/1221/20) та відсутність заперечень щодо представництва інтересів держави органами прокуратури в частині стягнення з ТОВ «Пивоварений завод» наявної заборгованості за користування земельною ділянкою.

На виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Черкаська обласна прокуратура листом від 06.02.2023 № 15/1-100 вих-23 повідомила Черкаську міську раду про намір звернення до Господарського суду Черкаської області з позовом в інтересах держави.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Отже, Прокурор зазначає, що інтереси держави потребують невідкладного захисту саме прокурором, оскільки внаслідок бездіяльності Черкаської міської ради з кожним днем спливають строки позовної давності, що призводить до зменшення періоду, за який позивач має право стягнути заборгованість з товариства. В свою чергу, внаслідок зменшення періоду, зменшується сума коштів, яка підлягає стягненню до місцевого бюджету, є підставою для вжиття обласною прокуратурою заходів представницького характеру шляхом пред`явлення позову в інтересах держави в особі Черкаської міської ради з метою захисту інтересів держави.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено наявність підстав для представництва прокурором законних інтересів територіальної громади міста Черкаси в особі позивача (бездіяльність позивача); дотримання прокурором умов попереднього, до звернення до суду, повідомлення органу місцевого самоврядування про намір звернутися із відповідним позовом; відповідність поданого прокурором позову визначеній законом меті захисту законних інтересів територіальної громади, порушених відповідачем, внаслідок безоплатного використання земельної ділянки комунальної власності.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пивоварений завод» (вул. Добровольського, 1, кабінет 5, м. Черкаси, Черкаська область 18000, ) на користь Черкаської міської ради (вул. Байди Вишневецького, 36, м. Черкаси, Черкаська область 18000, ) безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 1,9867 га кадастровий номер :03:016:0181 по вул. Різдвяній, 173/1, м. Черкаси за період з 01.08.2020 по 10.08.2022 в сумі 1 009 314, 17 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пивоварений завод» (вул. Добровольського, 1, кабінет 5, м. Черкаси, Черкаська область 18000, ) на користь Черкаської обласної прокуратури (, р/р UA0003751, код класифікації видатків бюджету - 2800) витрати зі сплати судового збору в розмірі 15 139,75 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складене та підписане 18 квітня 2023 року.

Суддя О.В. Чевгуз