Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Нікітіної В.В., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Саті-Нова Союз»
про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Саті-Нова Союз»
до 1) Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві
2) Державної казначейської служби
3) Головного управління Держпраці у Київській області
про стягнення 491 436, 00 грн
за участю представників:
від позивача: не з`явився
від відповідача 1: не з`явився
від відповідача 2: не з`явився
від відповідача 3: не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Саті-Нова Союз» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Державної казначейської служби та Головного управління Держпраці у Київській області про стягнення 491 436,00 грн.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 30.05.2022 позов задоволено повністю, постановлено стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Саті-Нова Союз» безпідставно стягнутих коштів у сумі 446 760,00 грн. та виконавчого збору у сумі 44 676,00 грн; стягнути солідарно з Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Головного управління Держпраці у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Саті-Нова Союз» судовий збір у сумі 7 371,54 грн.

20.06.2022 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

05.07.2022 до Господарського суду м. Києва надійшла апеляційна скарга Головного управління Держпраці у Київській області на рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2022 у справі №910/21285/21

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2022 суд відклав вирішення питання у справі №910/21285/21 про розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Саті-Нова Союз" про ухвалення додаткового рішення до повернення матеріалів даної справи до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Північного апеляційного Господарського суду від 15.08.2022 відмовлено Головному управлінню Держпраці у Київській області у відкритті апеляційного провадження у справі № 910/21285/21.

23.08.2022 матеріали справи №910/21285/21 повернулися до Господарського суду міста Києва.

01.09.2022 до Господарського суду м. Києва надійшла ухвала Верховного суду Касаційного господарського суду про витребування справи №910/21285/21.

12.09.2022 на виконання зазначеного судового рішення видано накази.

Постановою Верховного суду від 30.09.2022 касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Київській області залишено без задоволення.

18.10.2022 матеріали справи 910/21285/21 повернулися до Господарського суду міста Києва.

13.03.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Саті-Нова Союз» надійшло клопотання про поновлення провадження у справі в зв`язку з тим, що відпали обставини, що зумовили зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.04.2023 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Саті-Нова Союз» про ухвалення додаткового рішення призначено на 18.04.2023.

14.04.2023 через відділ діловодства суду від відповідача-1 надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

18.04.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про розгляд заяви без участі представника.

У судове засідання 18.04.2023 представники учасників процесу не з`явилися, про розгляд заяви повідомлені ухвалою суду від 03.04.2023.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Саті-Нова Союз» про ухвалення додаткового рішення, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що при прийнятті судом рішення по справі №910/21285/22 не було вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу позивача.

Згідно із ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Позивачем у позовній заяві зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складається, зокрема з витрат на правничу допомогу.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

На виконання вище вказаних вимог, 20.06.2022 позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи наведені позивачем пояснення щодо пропуску строку на подання додаткових доказів щодо судових витрат у справі №910/21285/21, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку на подання додаткових доказів щодо судових витрат у справі №910/21285/21.

За таких обставин, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на подання додаткових доказів щодо судових витрат у справі №910/17580/18.

На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на правничу допомогу, позивачем надано: копію договору № 02/03/20 про надання юридичних послуг від 02.03.2020, укладеного ТОВ «Саті-Нова Союз» з Адвокатським бюро «ТИТИКАЛО ТА ПАРТНЕРИ», копію додаткової угоди №2 від 15.12.2021 до договору № 02/03/20 про надання юридичних послуг, копію акту приймання-передачі наданих послуг від 05.05.2022, копію звіту про надані послуги від 05.05.2022, копію платіжного доручення № 412 від 17.06.2022 про оплату послуг у сумі 20 000,00 грн, копію ордеру АІ №1139986 від 17.06.2022, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ОД № 2845 від 22.02.2007.

Дослідивши надані позивачем докази, з огляду на викладені вище приписи Господарського процесуального кодексу України, судом встановлено наступне.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.03.2020 між ТОВ «Саті-Нова Союз» та Адвокатським бюро «ТИТИКАЛО ТА ПАРТНЕРИ» укладено договір № 02/03/20 про надання юридичних послуг (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору сторони домовились, що на умовах даного договору Клієнт доручає Адвокатському бюро, а Адвокатське бюро бере на себе зобов`язання про надання Клієнту щомісячно за плату (винагороду) юридичні послуги в порядку, обсязі за на умовах, визначених Договором.

Конкретні види послуг, що будуть надаватись Адвокатським бюро, визначаються сторонами в додатку № 1 до даного договору та додаткових угодах до цього договору (п. 6.1. договору).

У відповідності до п. 9.1. договору Клієнт сплачує Адвокатському бюро винагороду за надані юридичні послуги в розмірі, який визначається в додатку № 1 до даного договору та в додаткових угодах, які укладаються між Адвокатським бюро та Клієнтом на виконання цього договору.

Сторонами в Додатковій угоді № 2 до даного договору визначено, що Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу/представляти інтереси Клієнта у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Саті-Нова Союз» до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Державної казначейської служби, Головного управління Держпраці у Київській області про стягнення 491 436, 00 грн в усіх судах загальної юрисдикції, правоохоронних органах та інших органах державної влади і місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях незалежно від їх форм власності та підпорядкування.

Пунктом 3 Додаткової угоди № 2 до даного договору погоджено, що за надання правової допомоги, а саме: підготовка процесуальних документів та представництво інтересів Клієнта у судовій справі в суді першої інстанції (Господарському суді міста Києва), Клієнт сплачує Адвокатському бюро гонорар в розмірі 20 000, 00 грн.

У відповідності до акту приймання-передачі наданих послуг від 05.05.2022 сторонами погоджено, що на виконання умов договору про надання юридичних послуг №02/03/20 від 02 березня 2020 року та Додаткової угоди №2 від 15 грудня 2021 року до договору про надання юридичних послуг №02/03/20 Адвокатське Бюро надало Клієнту наступні юридичні послуги: аналіз письмових доказів, судової практики, визначення правової позиції та консультації з Клієнтом щодо узгодження правової позиції; підготовка позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Саті-Нова Союз» до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Державної казначейської служби, Головного управління Держпраці у Київській області про стягнення 491 436, 00 грн; підготовка та подання відповіді на відзив відповідача-2 та відповіді на відзив відповідача-3.

За змістом п. 2 акту приймання-передачі наданих послуг від 05.05.2022 вбачається, що відповідно до умов договору та Додаткової угоди Клієнт сплачує Адвокатському бюро гонорар, який становить 20 000,00 грн. У зв`язку із цим, вартість наданих послуг становить: 20 000,00 грн.

Дослідивши подані позивачем докази, суд прийшов до висновку, що позивачем належними та достатніми доказами доведено понесені ним витрати на правничу допомогу по справі №910/21285/21.

Разом з тим, частиною 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Відповідачем-1 подано клопотання щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу посилаючись на те, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу Компанії в розмірі 20000,00 грн не відповідає принципам розумності в даних правовідносинах, не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спірних правовідносин.

Відповідач-1 зазначає, що критично оцінює складність написання позовної заяви, оскільки позов ТОВ «Саті-Нова Союз» базується на рішенні Окружного адміністративного суду м. Києва № 640/8167/19 від 01.04.2020, рішенні Окружного адміністративного суду м. Києва № 640/8167/19 від 01.04.2020.

Водночас, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено ст.126 Господарського процесуального кодексу України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, згідно ст.15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З огляду на спірні правовідносини, складність справи, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, враховуючи, що відповідач-1 заперечив розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне зменшити заявлену суму за надання правничої допомоги позивачу у справі №910/21285/21 до 10 000,00 грн.

На переконання суду інші заявлені витрати на правову допомогу адвоката є завищеними та становлять надмірний тягар для відповідачів, що суперечить принципу розподілу витрат.

З приводу заяви позивача, в якому останній просить суд постановити рішення про стягнення судових витрат з Державного бюджету України, суд зазначає, що витрати на правничу допомогу підлягають задоволенню шляхом покладення вказаних витрат на відповідача-1 та відповідача-3, оскільки поведінка таких осіб призвела до виникнення спору у даній справі.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити частково заяву позивача про прийняття додаткового рішення в частині судових витрат на правничу допомогу та стягнути солідарно з Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві та Головного управління Держпраці у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Саті-Нова Союз» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Саті-Нова Союз» строк для подання доказів щодо судових витрат у справі № 910/21285/21.

2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Саті-Нова Союз» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задовольнити частково.

3. Стягнути солідарно з Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 110, ідентифікаційний код 34967593), Головного управління Держпраці у Київській області (04060, м. Київ, вулиця Вавілових, буд. 10; ідентифікаційний код 39794214) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Саті-Нова Союз» (01010, місто Київ, вулиця ІВАНА МАЗЕПИ, будинок 3, офіс 174, ідентифікаційний код 38949830) витрати на правову допомогу у сумі 10 000,00 грн.

4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 24.04.2023.

Суддя О.В. Гулевець