ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2023 р. Справа№ 927/382/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

Прокурор: Гаврилюк О.М., (в залі суду) - посвідчення № 070405 від 01.03.2023;

Представник позивача: Мойсієнко Н.О., (поза межами суду) - в порядку самопредставництва юридичної особи;

Представник відповідача 1: адвокат Карета О.О. (поза межами суду) - Ордер серії СВ № 1048359 від 17.03.2023;

Відповідач 2: не з`явився,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Чернігівське лісове господарство»

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022 (повний текст складено 24.11.2022)

у справі № 927/382/22 (суддя Федоренко Ю.В.)

за позовом першого заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Північного офісу Держаудитслужби

до: 1. Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Чернігівське лісове господарство»;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг»

про визнання недійсним договору, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Перший заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі позивача: Північного офісу Держаудитслужби до відповідачів: Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Чернігівське лісове господарство» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» про визнання недійсним договору поставки №СК165/3/8 від 11.01.2022, укладеного між Державним підприємством «Чернігівське лісове господарство» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг».

1.2. В обґрунтування позовних вимог перший заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури посилається на те, що спірний правочин повинен був укладатися виключно за результатами публічних торгів у порядку, визначеному Законом України «Про публічні закупівлі», проте такі торги проведено не було, що суперечить вимогам чинного законодавства та є безумовною підставою для визнання договору недійсним у судовому порядку.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022 у справі № 927/382/22 позовні вимоги задоволено повністю. Визнано недійсним договір поставки № СК165/3/8 від 11.01.2022 укладений між ДП «Чернігівське лісове господарство» та ТОВ «Лівайн Торг».

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 14.12.2022 Державне підприємство "Чернігівське лісове господарство" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 848 від 13.12.2022, в якій просить "Рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022 р. по справі № 927/382/22 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю".

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт стверджує, що ДП "Чернігівське лісове господарство" не є замовником у розумінні положень Закону України «Про публічні закупівлі», з огляду на наступні обставини:

- закупівлі за спірним договором здійснювались за власні кошти підприємства;

- підприємство не є одержувачем або розпорядником бюджетних коштів у розумінні бюджетного законодавства, будь-яке бюджетне фінансування відсутнє;

- підприємство здійснює свою діяльність як на промисловій, так і на комерційній основі.

4.2. Стверджує, що оскаржуване рішення не містить жодного обґрунтування належності апелянта до замовників у розумінні Закону України «Про публічні закупівлі», а позивачами не надано жодних доказів фіктивності або удаваності спірного правочину, а також не наведено підстав для визнання договору недійсним.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 20.02.2023 до Північного апеляційного господарського суду від першого заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

5.2. У поданому відзиві прокурор зазначає, що державна частка у статутному капіталі ДП "Чернігівське лісове господарство" становить 100 % і в силу вимог частини третьої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» для апелянта існує законна заборона на закупівлю товарів і послуг, вартість яких перевищує 200000,00 грн без застосування процедури, визначеної Законом України «Про публічні закупівлі».

5.3. Оскільки торги, всупереч статті 3 Закону України «Про публічні закупівлі», проведено не було, прокурор вважає, що укладений договір суперечить вимогам чинного законодавства.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2022, матеріали апеляційної скарги Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Чернігівське лісове господарство» у справі № 927/382/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді Мальченко А.О., Іоннікова І.А.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 зобов`язано Господарський суд Чернігівської області направити до Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 927/382/22.

6.3. 06.01.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 927/382/22.

6.4. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2023, в зв`язку з перебуванням судді Іоннікової І.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, для вирішення питань щодо руху апеляційної скарги Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Чернігівське лісове господарство» у справі № 927/382/22, визначено колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.

6.5. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 (головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В,) апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Чернігівське лісове господарство» № 848 від 13.12.2022 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022 у справі № 927/382/22 залишено без руху та зазначено, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, Державне підприємство "Чернігівське лісове господарство" має право усунути недоліки, а саме надати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору.

6.6. 27.01.2023 від Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Чернігівське лісове господарство» до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява № 33 від 23.01.2023 про усунення недоліків апеляційної скарги, відповідно до якої скаржник на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 у справі № 927/382/22 надає суду докази сплати судового збору.

6.7. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2023 відкрито апеляційне провадження у справі № 927/382/22 за апеляційною скаргою Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Чернігівське лісове господарство» № 848 від 13.12.2022 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022 та повідомлено учасників, що розгляд вказаної апеляційної скарги відбудеться 21.02.2023.

6.8. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2023 допущено заміну відповідача 1 (скаржника) у справі № 927/382/22 - Державне підприємство "Чернігівське лісове господарство" на його правонаступника - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі Філії «Чернігівське лісове господарство». Відкладено розгляд справи № 927/382/22 за апеляційною скаргою Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії "Чернігівське лісове господарство" № 848 від 13.12.2022 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022 та повідомлено учасників, що наступне судове засідання у справі № 927/382/22 відбудеться 21.03.2023.

6.9. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 задоволено заяву представника Північного офісу Держаудитслужби Мойсієнко Н.О. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції та повідомлено учасників, що судове засідання у справі № 927/382/22 відбудеться 21.03.2023 в режимі відеоконференції.

6.10. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 відкладено розгляд справи № 927/382/22 та повідомлено учасників, що судове засідання у справі № 927/382/22 відбудеться 11.04.2023 в режимі відеоконференції.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. Представник апелянта у судовому засіданні 11.04.2023 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022 у справі № 927/382/22 повністю і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

7.2. Представник прокуратури у судовому засіданні 11.04.2023 заперечував проти апеляційної скарги та просив суд відмовити у її задоволенні, оскаржуване рішення просив залишити без змін.

7.3. Представник позивача у судовому засіданні 11.04.2023 заперечував проти апеляційної скарги та просив суд відмовити у її задоволенні, оскаржуване рішення просив залишити без змін.

7.4. У судове засідання 11.04.2023 ТОВ «Лівайн Торг» не забезпечило явку уповноваженого представника, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

7.5. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. Згідно пункту 1.1 статуту Державного підприємства «Чернігівське лісове господарство», затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 13.05.2021 № 310, підприємство засноване на державній власності, створене відповідно до наказу Міністерства лісового господарства України від 31.10.1991 № 133 «Про організаційну структуру управління лісовим господарством України» належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України і координується Чернігівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства.

8.2. Відповідно до пункту 3.1 статуту підприємство створене з метою: ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів; ведення мисливського господарства, охорони, відтворення та раціонального використання державного мисливського фонду на території мисливських угідь, наданих у користування підприємству; одержання прибутку від комерційної діяльності.

8.3. Згідно з пунктами 4.1, 4.2, 4.7, 4.8 статуту підприємство є державним комерційним підприємством - юридичною особою публічного права та суб`єктом господарювання державного сектору економіки. Підприємство здійснює свою діяльність на комерційній основі, відповідно до чинного законодавства України та цього Статуту, який затверджується Органом управління майном. Підприємство має право укладати угоди, контракти, набувати майнові та особисті немайнові права, нести обов`язки, здійснювати претензійну роботу, бути позивачем та відповідачем, третьою особою в судах. Підприємство діє на принципах повної господарської самостійності та самоокупності, самостійно планує свою діяльність, несе відповідальність за її наслідки та виконання зобов`язань перед бюджетом, державними цільовими фондами і контрагентами.

8.4. Відповідно до пункту 5.3 статуту майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Здійснюючи право господарського відання, підприємство володіє, користується і розпоряджається зазначеним майном відповідно до чинного законодавства та цього статуту.

8.5. Згідно пункту 6.1.8 статуту підприємство має право самостійно обирати предмет договору/контракту, визначати зобов`язання та будь-які інші умови господарських правовідносин, що не суперечать чинному законодавству України.

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав недотримання відповідачем 1 вимог Закону України «Про публічні закупівлі» під час укладення договору на поставку нафтопродуктів від 11.01.2022 № СК165/3/8 з відповідачем 2.

9.2. 11.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» (далі-постачальник) та Державним підприємством «Чернігівське лісове господарство» (далі-покупець) укладено договір поставки № СК165/3/8 (а.с. 32-34).

9.3. У відповідності до пунктів 1.1-1.4 договору постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар. Найменування товару: Бензин А-92 Energy, Бензин А95, Дизпаливо Energy, одиниця вимірювання літр, кількість згідно накладних на товар.

9.4. Згідно пунктів 3.1-3.2 Договору ціна за 1 літра товару згідно накладних на товар. Загальна сума договору орієнтовно становить 3000000,00 грн у тому числі ПДВ.

9.5. Державним підприємством «Чернігівське лісове господарство» на сайті Prozorro було опубліковано звіт про договір про закупівлю СК165/3/8 від 11.01.2022, укладений без використання електронної системи закупівель UA-2022-01-28-012375-b, укладений між Державним підприємством «Чернігівське лісове господарство» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» (постачальник), категорія замовника: державне або комунальне підприємство, яке не належить до замовників щодо закупівлі нафтопродуктів: Бензин АI-95, А-92, дизельне паливо, мастила у кількості 105000 літрів з 11.01.2022 по 31.12.2022, ціна договору 3000000,00 грн; протокол розкриття тендерних пропозицій UA-2022-01-28-012375-b (а.с. 40-45).

9.6. У період з 30.06.2022 по 14.07.2022 посадовими особами Управління Північного офісу Держауджитслужби в Чернігівській області проведено перевірку закупівель ДП «Чернігівське лісове господарство», за результатами якої складено акт від 18.07.2022 № 04-30/04 (а.с. 163-177).

9.7. Вказаним актом зафіксовано порушення ДП «Чернігівське лісове господарство» вимог:

1) частин 1, 7 статті 11 та частини 1 статті 4 Закону України «Про публічні закупівлі»: на підприємстві не визначено уповноважену особу, відповідальну за організацію та проведення процедур закупівлі та відсутнє відповідне положення про зазначену особу. Річний план закупівель на 2022 рік (зміни до нього) в електронній системі закупівель не оприлюднено;

2) пункту 11 частини 1 статті 1, пункту 3 частини 1 статті 2, частини 10 статті 3 та частини 3 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі»: договір про закупівлю від 11.01.2022 № СК165/3/8 укладений без застосування визначених законодавством процедур закупівель.

9.8. 09.08.2022 Управлінням Північного офісу Держауджитслужби в Чернігівській області на адресу відповідача 1 було скеровано вимогу щодо усунення виявлених перевіркою закупівель порушень законодавства за № 262504-14/1714-2022 (а.с. 198-200), зокрема, у строк до 01.09.2022 здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом припинення зобов`язань за договором від 11.01.2022 № СК165/3/8 з дотриманням положень Господарського та Цивільного кодексів України.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що державні підприємства, як юридичні особи, у статутному капіталі яких державна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 %, наділені обов`язковими ознаками замовника, визначеними пунктом 11 частини першої статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції, чинній на дату укладення оспорюваного договору).

10.2. Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що договір № СК 165/3/8 від 11.01.2022, укладений між Державним підприємством «Чернігівське лісове господарство» та TOB «Лівайн Торг» про поставку нафтопродуктів, підлягає визнанню недійсним.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що останній не має ознак замовника згідно Закону України «Про публічні закупівлі».

11.2. За визначенням пункту 11 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору) замовники - суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону.

11.3. Прокурор стверджує, що державна частка у статутному капіталі відповідача 1 становить 100 %, а тому останній зобов`язаний був провести торги за процедурою, визначеною Законом України «Про публічні закупівлі».

11.4. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі» до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать: юридичні особи, які є підприємствами, установами, організаціями (крім тих, які визначені у пунктах 1 і 2 цієї частини) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак:

- юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів;

- органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи;

- у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

11.5. Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що цей Закон застосовується до замовників, визначених пунктами 1-3 частини першої статті 2 цього Закону, за умови що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень.

11.6. В контексті викладених норм, колегія суддів дійшла висновку, що замовниками у розумінні Закону є суб`єкти, які створені державою або територіальною громадою для забезпечення потреб суспільства, яких має забезпечувати держава та які витрачають для здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг публічні кошти.

11.7. За визначенням пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про відкритість використання публічних коштів» публічні кошти - кошти державного бюджету (крім таємних видатків), бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів, кредитні ресурси, надані під державні та місцеві гарантії, кошти Національного банку України, державних банків, державних цільових фондів, Пенсійного фонду України (далі - Пенсійний фонд), фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також кошти суб`єктів господарювання державної і комунальної власності, отримані ними від їхньої господарської діяльності.

11.8. Згідно з частинами першою-третьою статті 73 Господарського кодексу України державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління. Орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління.

11.9. За змістом частин першої - п`ятої статті 74 Господарського кодексу України Державне комерційне підприємство є суб`єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту або модельного статуту і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами, прийнятими відповідно до цього Кодексу.

Майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання.

Статутний капітал державного комерційного підприємства утворюється уповноваженим органом, до сфери управління якого воно належить. Розмір статутного капіталу державного комерційного підприємства встановлюється зазначеним уповноваженим органом.

Статутний капітал державного комерційного підприємства підлягає сплаті до закінчення першого року з дня державної реєстрації такого підприємства.

Держава та орган, до сфери управління якого входить державне комерційне підприємство, не несуть відповідальності за його зобов`язаннями, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

11.10. Колегія суддів звертає увагу, що оскільки юридична особа публічного права створюється за безпосередньої участі держави з метою ефективного та раціонального використання державного і громадського майна, але держава чи територіальна громада не можуть управляти належними їй цінностями, то це майно закріплюється за окремими підприємствами, установами та організаціями на праві господарського відання. При цьому держава, територіальні громади як власники майна дозволяють цим підприємствам, установам та організаціям управляти належним їм майном, розпоряджатися грошовими коштами, вступати від свого імені в різні правовідносини для реалізації певних інтересів та потреб держави або територіальної громади

11.11. Отже, державні підприємства, як юридичні особи, у статутному капіталі яких державна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 %, наділені обов`язковими ознаками замовника, визначеними пунктом 11 частини першої статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі».

Аналогічна правова позиція викладені у постанові Верховного Суду від 23.09.2021 у справі №907/576/19.

11.12. При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що закупівля здійснювалась за власні кошти, позаяк згідно Закону України «Про відкритість використання публічних коштів» кошти, отримані від господарської діяльності Філії "Чернігівське лісове господарство" є публічними коштами.

11.13. Зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що під час укладення договору № СК165/3/8 від 11.01.2022 відповідачем 1 порушено принципи здійснення закупівель в частині забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвитку добросовісної конкуренції.

11.14. З огляду на встановлені обставини у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що договір поставки № СК165/3/8 від 11.01.2022, укладений між ДП «Чернігівське лісове господарство» та ТОВ «Лівайн Торг», суперечить вимогам законодавства, що є правовою підставою для визнання такого договору недійсним.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Відповідачем 1 порушено вимоги Закону України «Про публічні закупівлі» підчас укладення договору № СК165/3/8 від 11.01.2022.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України: «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Стаття 44. ГК України передбачає, що підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.

13.7. Презумпція правомірності правочину закріплена у статті 204 Цивільного кодексу України, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

13.8. За загальним правилом, презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

13.9. Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

13.10. Згідно з частинами першою та третьої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

13.11. Відповідно до статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.

13.12. Згідно з частиною першою статті 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

13.13. При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

13.14. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.15. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

13.16. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

13.17. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.(ч. 4 ст. 236 ГПК України).

13.18. Правова позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 31.03.2021 зі справи № 260/1666/19, від 23.09.2021 у справі № 907/576/19, від 15.12.2021 у справі № 922/490/21 у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі 912/2385/18.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022. у справі № 927/382/22 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Чернігівське лісове господарство» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022. у справі № 927/382/22 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись п. 3, 4 ст. 13, ст.ст. 74, 86, 129, 207,236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Чернігівське лісове господарство» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022. у справі № 927/382/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 14.11.2022. у справі № 927/382/22 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на скаржника.

4. Справу № 927/382/22 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено14 квітня 2023 року.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко