УХВАЛА

м. Київ

13.04.2023Справа № 910/5351/23

Суддя Господарського суду міста Києва Приходько І.В., розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сітіготель"

до Російської Федерації

про відшкодування збитків у розмірі 2 368 587,68 доларів США та 45 000,00 грн. - витрат на правову допомогу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сітіготель" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Російської Федерації про відшкодування збитків у розмірі 2 368 587,68 доларів США та 45 000,00 грн. - витрат на правову допомогу.

Розглянувши подану позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд зазначає наступне.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідачем визначено іноземну державну - Російську Федерацію.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається Законом.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За змістом частини 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції. Аналогічна норма міститься в частині 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, якщо він: не підвідомчий господарському суду, тобто предмет спору не охоплюється статтею 20 Господарського процесуального кодексу України; за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу (частина 1 статті 45 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, положення Господарського процесуального кодексу України не передбачають участі держави, у т.ч. іноземної, в якості сторони судового процесу в порядку господарського судочинства.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 Цивільно процесуального кодексу України).

За частиною 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 5 Цивільно процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно статті 48 Цивільно процесуального кодексу України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Порядок розгляду справ за участю іноземних осіб загальними судами визначено в розділі XI Цивільно процесуального кодексу України.

У відповідності до статті 496 Цивільно процесуального кодексу України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З викладеного вбачається, що іноземна держава може бути стороною судового процесу в порядку цивільного судочинства.

Оскільки подана позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, у відкритті провадження у справі №910/5351/23 відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України слід відмовити.

Керуючись статтями 175, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сітіготель" у відкритті провадження у справі.

2. Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду за правилами цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В. Приходько