ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2023 р. Справа№ 910/6876/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Станіка С.Р.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши у письмову проваджені, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2022

у справі №910/6876/22 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»

про стягнення 48 656,82 грн

В С Т А Н О В И В:

02.08.2022 Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення 70497,00 грн страхового відшкодування, виплаченого позивачем власнику автомобіля марки Кіа модель Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження у ДТП, яка сталася з вини водія автомобіля марки Mitsubishi модель Mirage, д.н.з. НОМЕР_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за Полісом № ЕР/206550435.

13.09.22. від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог від 07.09.22., у якій позивач повідомив про сплату відповідачем 21.840,18 грн страхового відшкодування, та підтримує решту позовних вимог про стягнення з відповідача 48.656,82 грн страхового відшкодування.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.11.2022 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» 48 656,82 грн страхового відшкодування та 2 481,00 грн судового збору.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2022 у справі №910/6876/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що місцевий господарський суд не повно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, таке рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Зокрема, скаржник вважає, що судом не враховано вимоги п.7.38 та п.7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, щодо врахування коефіцієнту фізичного зносу до транспортного засобу, складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами якого відновлювали ремонтом, в той час як транспортний засіб Кіа Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , вже був пошкоджений у іншій дорожньо-транспортній пригоді раніше.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/6876/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Шаптала Є.Ю., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/6876/22. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2022 у справі №910/6876/22.

14.12.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи 910/6876/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2022 у справі №910/6876/22, встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу. Справу призначено до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, частиною 7 вказаної статті визначено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Колегією суддів враховано, що ціна поданого позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2022.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, справа №910/6876/22 призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, Указом від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, Указом від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні до 20 травня 2023 року.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Таким чином, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав, застосувавши ст. ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст. 2, 11 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Так, 13.07.2018 між Позивачем та ОСОБА_1 був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави №202.18.2412527, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом марки КІА модель Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки №667513 про дорожньо-транспортну пригоду від 14.12.2021, виданої управлінням патрульної поліції НП України в м. Києві 14.12.2021 о 09:34 в м. Києві на перехресті вул. Сосюри та вул. Сергієнко сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу марки Mitsubishi модель Mirage, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що ТОВ «Авентус Лізинг» та транспортного засобу марки KIA модель Sportage, державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 та під керуванням ОСОБА_3 . Транспортний засіб марки Mitsubishi модель Mirage, державний номер НОМЕР_2 отримав пошкодження передньої правої частини, а транспортний засіб марки KIA модель Sportage, державний номер НОМЕР_1 , отримав пошкодження передньої лівої частини.

Відповідно до довідки №667513 про дорожньо-транспортну пригоду, дана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 п. 16.12 Правил дорожнього руху.

15.12.2021 учасником дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 було подане позивачу повідомлення про подію, відповідно до якого 14.12.2021 о 09:40 за адресою м. Київ, на перехресті вул. Сергієнка та Сосюри відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортному засобу марки КІА модель Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 були завдані пошкодження переднього бамперу (ліва сторона), переднього лівого крила, передньої лівої фари, переднього лівого колісного диску, накладки фари передньої лівої, накладки бампера переднього нижньої.

В зазначеному повідомленні також вказано, що транспортний засіб марки КІА модель Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 раніше приймав участь у дорожньо-транспортній події.

Також ОСОБА_1 була подана позивачеві заява, в якій ОСОБА_1 просила здійснити виплату страхового відшкодування для відновлення автомобіля на розрахунковий рахунок СТО ТОВ «Автоцентр на Харківськму».

04.02.2022 Дніпровським районним судом м. Києва винесено постанову у справі №755/1124/22 (провадження №3/755/1277/22, якою було визнано ОСОБА_2 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_2 14.12.2021 року, приблизно о 09 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Mirage», д.н.з. НОМЕР_2 в м. Києві по вул. Сергієнка на перехресті з вул. Сосюри, при виїзді на перехрестя, не надав переваги в русі транспортному засобу «Kia Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по вул. І.Сергієнка по головній дорозі, внаслідок чого здійснив зіткнення з даним транспортним засобом, що призвело до пошкодження транспортних засобів, заподіяння матеріальних збитків і порушення п. 16.12 Правил дорожнього руху України.

11.01.2022 товариством з обмеженою відповідальністю «Автоцентр на Харківському» був виставлений ОСОБА_1 рахунок-фактура № на загальну суму 74561,64 грн. по ремонту транспортного засобу «Kia Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 .

19.01.2022 Позивачем був складений та підписаний страховий акт №3.21.6163-1, відповідно до якого підлягає виплаті страхове відшкодування в сумі 69621,64 грн (74561,64-4940,00 грн франшиза). Позивачем визначено порядок сплати страхового відшкодування наступним чином: 69621,64 грн. перерахувати на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр на Харківському».

19.01.2022 Позивачем перераховано на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр на Харківському» страхове відшкодування в сумі 69621,64 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2848.

Разом з тим, в зв`язку з підвищенням цін на запасні частини, товариство з обмеженою відповідальністю «Автоцентр на Харківському» направило на адресу позивача лист з проханням провести доплату різниці вартості запасних частин, та також рахунок-фактуру № від 20.01.2022 на суму 77937,00 грн.

24.01.2022 Позивачем був складений та підписаний страховий акт №3.21.6163-2, відповідно до якого підлягає виплаті страхове відшкодування в сумі 3375,36 грн. Позивачем визначено порядок сплати страхового відшкодування в сумі 3375,36 грн. шляхом перерахування на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр на Харківському».

24.01.2022 Позивачем перераховано на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр на Харківському» страхове відшкодування в сумі 3375,36 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2859.

07.02.2022 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоцентр на Харківському» складено акт виконаних робіт № ремонту автомобіля КІА Sportage, державний номер НОМЕР_1 на загальну суму 77937,00 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу марки Mitsubishi модель Mirage, державний номер НОМЕР_2 , застрахована відповідачем на підставі полісу ЕР №206550435, то 02.02.2022 та 03.02.2022 товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» направило на адресу Відповідача заяви №3.21.6163 про виплату страхового відшкодування в загальній сумі 72997,00 грн.

Проте, на момент звернення з позовом до суду відповідач зазначені суми не оплатив.

17.08.2022 фізичною особою-підприємцем Видута Денисом Юрійовичем був складений звіт №14-D/11/80 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу KIA Sportage, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди станом на 14.12.2021 складає 24280,18 грн. При цьому, як вбачається з цього звіту, оцінювачем був врахований коефіцієнт фізичного зносу в розмірі 0,4192.

23.08.2022 відповідачем був складений та підписаний страховий акт №ОЦВ-Р-21-32-69266/2, відповідно до якого підлягає виплаті страхове відшкодування в сумі 21840,18 грн., шляхом виплати відповідної суми на користь позивача.

23.08.2022 відповідач здійснив часткову сплату страхового відшкодування в сумі 21840,18 грн. на рахунок позивача, що підтверджується платіжним дорученням №38566.

Згідно з ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, страховий випадок, а саме ДТП, внаслідок якої транспортному засобу марки КІА модель Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 завдано шкоди, настав 14.12.2021.

При цьому, ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 , вимог Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.02.2022 у справі №755/1124/22, якою визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом засобом «Mitsubishi Mirage», д.н.з. НОМЕР_2 .

На підставі заяви страхувальника, рахунків СТО № від 11.01.2022 на суму 74561,64 грн, № від 20.01.2022 на суму 77937,00 грн, страхових актів №3.21.6163-1 від 19.01.2022 та №3.21.6163-2 від 24.01.2022, виконуючи свої зобов`язання за Договором, позивач здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів на рахунок СТО в загальній сумі 72997,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями.

Згідно з ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з ст. 12.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до ст.22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Згідно з ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов.

З метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 69621,64 грн. та із заявою про доплату страхового відшкодування в сумі 3375,36 грн., виплачених позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14.12.2021.

Враховуючи викладене, зважаючи на положення ст. 993 ЦК України, ст. 12, 22, 27 Закону № 1961-IV, з огляду на те, що полісом серії ЕР №206550435 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 130000,00 грн і франшизу в сумі 2500,00 грн, стягненню з відповідача підлягає сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу Кіа Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , в розмірі 48656,82 грн.

Водночас, доводи скаржника про те, що місцевим господарським судом не враховано п.7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.

Так, звертаючись з апеляційною скаргою, відповідач зазначив, що ним складено страховий акт про виплату страхового відшкодування та здійснено виплату лише в сумі 21840,18 грн., оскільки відповідач керувався звітом №14-D/11/80 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, відповідно до якого оцінювачем розраховано вартість такого збитку в сумі 24280,18 грн. з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу так як транспортний засіб Кіа Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 раніше був пошкоджений в іншій дорожньо-транспортній пригоді.

Як передбачено в п. 1.2.Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 (далі - Методика), методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ.

Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин (п. 1.3. Методики).

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики).

Відповідно до вимог пункту 8.2 Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Е З - коефіцієнт фізичного зносу.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (відповідач) відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах №№ 910/3650/16, 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16.

Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, збільшення від нуля до одиниці коефіцієнту зносу деталей автомобіля впливає на зменшення вартості його відновлювального ремонту, та при наявності коефіцієнту зносу деталей автомобіля при встановленні вартості його відновлювального ремонту застосування такого коефіцієнту є обов`язковим.

Відповідно до п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, значення Е приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Відповідно до п. 7.39 Методики, винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Відповідач, обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначає, що розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування було визначено та виплачено без врахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Кіа Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , 2018 року випуску, який в даному випадку підлягає врахуванню в силу п.п. 7.38, 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів з огляду на те, що складові частини автомобіля відновлювалися після попереднього ДТП, оскільки пошкоджений транспортний засіб вже перебував у ДТП, в зв`язку з чим, сума страхового відшкодування складає 21840,18 грн. і була виплачена відповідачем.

В підтвердження обставин перебування застрахованого позивачем автомобіля в ДТП відповідачем надано звіт №14-D/11/80 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, в додатках до якого міститься витяг з системи «Audahistory».

Проте, дана роздруківка з системи «Audahistory» не може бути прийнята судом, як доказ в підтвердження здійснення ремонтних робіт, зокрема, як зазначено в п.п. «б» п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, складових частин кузова, кабіни або рами автомобіля Кіа Sportage, д.н.з. НОМЕР_1 , 2018 року випуску, з огляду на наступне.

Згідно з п. 59 Додатку 6 до Методики у перелік рекомендованих комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням входять комп`ютерні програми для складання кошторису відновлювального ремонту КТЗ іноземного виробництва "Audatex М21", "Audatex М95", "AudaShare" - Німеччина.

Дослідивши надану відповідачем роздруківку, суд зазначає, що вона не підтверджує фактичне проведення ремонтних робіт складових частин кузова, оскільки за допомогою цієї програми проводився певний розрахунок вартості ремонту та технічного обслуговування на той чи інший автомобіль, а причини проведення цього розрахунку можуть бути різні. При цьому, доказів фактичного ремонту вказаного автомобіля, який би збігався в часі і обсязі робіт з оціненим названою комп`ютерною програмою, суду не надано.

Слід зазначити і про те, що п.п. «б» п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна від 24.11.2003 № 142/5/2092, встановлює виключення щодо незастосування вимог п. 7.38 Методики у випадку коли складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом, а саме - крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини), проте з наданого відповідачем витягу з програмного комплексу AudaHistorу щодо розрахунку вартості ремонту автомобіля неможливо встановити характер проведеного ремонту та, відповідно, визначити, чи підпадає такий ремонт під обмеження, визначені п.п. «б» п. 7.39 Методики.

Отже, оскільки доказів наявності обставин, зазначених в п. 7.39 Методики, матеріали справи не містять та відповідачем не доведено, відтак, твердження відповідача про неврахування коефіцієнта фізичного зносу у розмірі 0,4192 є безпідставними.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, місцевий господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України тягар доведення обставин лежить саме на стороні, яка посилається на них, як на підставу своїх заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Проте, зазначені відповідачем факти, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не доведені.

Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2022 у справі № 910/6876/22, прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2022 у справі №910/6876/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2022 у справі №910/6876/22 залишити без змін.

3. Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладаються на Приватне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».

4. Матеріали справи №910/6876/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.Р. Станік

Є.Ю. Шаптала