ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Чернівці

19 квітня 2023 року Справа № 926/707/23

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гушилик С.М., за участю секретаря судового засідання Петровської В.С. розглянувши справу №926/707/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" (58018, м.Чернівці, вул. Воробкевича Сидора, 1 - А)

До Новоселицької міської ради Чернівецького району Чернівецької області (60300, м.Новоселиця, вул. Чкалова, буд.7)

Про стягнення штрафних санкцій в розмірі 586357,14 грн

За участю представників:

Від позивача: Попов В.Д. адвокат (дов. від 12.12.2022 року, свідоцтво ЧЦ № 000306)

Від відповідача: Полковнікова О.В. представник (дов. від 11.04.2023 року)

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Новоселицької міської ради про стягнення штрафних санкцій за договором №41НВ587-118-19 на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовими від 01.02.2019 року в розмірі 586357,14 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 01.02.2019 року між сторонами було укладено договір №41НВ587-118-19 на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовими, за яким річний плановий обсяг газу становив 302681 тис.куб.м., ціна газу з ПДВ становила 7500 грн за 1000 куб.газу, вказані умови договору були підтвердженні постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 року у справі № 926/263/22 за позовом Керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Новоселицької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" про стягнення безпідставно сплачених коштів в розмірі 419586,67 грн, отже мають преюдиційне значення для вирішення справи в якій беруть участь ті самі особи, стосовно яких встановлені ті самі обставини.

За умовами пункту 2.4 договору №41НВ587-118-19 від 01.02.2019 року місячний обсяг відбору (споживання) газу споживачем не повинен перевищувати підтверджений обсяг газу більше ніж на +/- 5 %, при цьому, пунктами 2.5, 2.6, 2.7 договору передбачена можливість коригування (перегляд) планових місячних обсягів природного газу. Згідно із пунктом 6.2.2 договору - якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання газу за договором буде менший від підтвердженого обсягу газу, споживач сплачує постачальнику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невикористаного обсягу газу за розрахунковий період. Згідно зі пунктом 6.2.3 договору - якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання газу за договором буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період, споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу газу.

В порушення умов договору відповідач протягом дії договору неодноразово споживав газ не у відповідності до планового обсягу, що стало підставою для нарахування останньому неустойки в сумі 15865,77 грн в частині зменшення споживання газу від договірного обсягу та штрафу в сумі 570491,37 грн в частині перевищення споживання газу від договірного обсягу, яку позивач просить стягнути у судовому порядку.

17.02.2023 року позовні матеріали зареєстровані відділом документального забезпечення та аналітичної роботи Господарського суду Чернівецької області за вх.№707.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями справу №926/707/23 передано судді Гушилик С.М.

Ухвалою 20.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено засідання на 13.03.2023 року.

28.02.2023 року до суду надійшло повідомлення про вступ прокурора у справу (вх.№880).

Від відповідача 06.03.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№940), в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що договір №41НВ587-118-19 на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовими від 01.02.2019 року, який укладений між сторонами є договором про закупівлю, який укладений за результатами проведеної процедури закупівлі природного газу у відповідності до відкритих торгів. Проте, вказаний договір не відповідає тендерній пропозиції, його умови суперечать інтересам Новоселицької міської ради і відповідно є нікчемними згідно зі вимогами ст.37 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема в договір було включено пункти 6.2.2, 6.2.3, 6.2.4, які надають незаконні переваги позивачу щодо застосування додаткових штрафних санкцій. На думку, відповідача, штрафні санкції застосовуються за умови вини однієї із сторін, проте, обсяги споживання газу виконувались, додаткові угоди підписувались обома сторонами за взаємною згодою, а відтак до нього не повинні були б застосовуватись штрафні санкції.

На електронну адресу суду 08.03.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№988), з якої вбачається, що останній заперечує проти доводів відповідача, посилаючись на те, що відповідач не спростував позовних вимог, а відтак останні підлягають задоволенню.

Так, на думку позивача, між сторонами укладено договір, який за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу, що прямо визначено Законом України "Про ринок природного газу" та ст.655 Цивільного кодексу України. Вказаний договір повністю відповідає Правилам постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015р., містить умови, що є істотними та обов`язковими для цього виду договору, договір був укладений без порушення умов визначених Законом України "Про публічні закупівлі", протягом дії договору відповідач не заявляв про свою відмову від договору у зв`язку з непогодженням з його умовами, не укладав з позивачем угоду про припинення дії договору, не припиняв споживання газу.

09.03.2023 року відповідачем у справі було направлено до суду заперечення на відповідь на відзив (вх.№1008), згідно якої останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не доведено застосування штрафних санкцій, а також вини відповідача у формі умислу щодо їх застосування, обсяги газу, які замовленні Новоселицькою міською радою були спожиті в повному обсязі відповідно до умов договору та проведено розрахунок своєчасно і в повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.03.2023 року судом відкладено підготовче засідання на 30.03.2023 року та залишено без розгляду заяву (вх.880) про вступ прокурора у справу.

Представником позивача через канцелярію суду було подано заперечення на заяву про вступ прокурора у справу (вх.№1088 від 14.03.2023 року).

24.03.2023 року до суду надійшла повторна заява керівника Чернівецької окружної прокуратури про вступ прокурора у справу (вх.№1323).

Від представника позивача, 28.03.2023 року надійшла заява (вх.№1372), в якій просить залишити без розгляду повторну заяву про вступ прокурора у справу, посилаючись на те, що така заява вже була вирішена судом по суті та є зловживанням процесуальними правами, також позивач просить відкласти розгляду справи у зв`язку із представництвом інтересів сторони у іншій судовій справі, яка призначена на таку ж саму дату та час.

У судовому засіданні 30.03.2023 року присутній представник відповідача зазначив, що має намір подати додаткові докази та додаткові письмові пояснення стосовно позовних вимог.

Ухвалою суду від 30.03.2023 року судом відмовлено у задоволенні заяви (вх.1323) прокурора про вступ у справу та відкладено судове засідання на 12.04.2023 року.

07.04.2023 року від відповідача надійшли письмові пояснення (вх.1549), в якій останній уточнив інформацію, стосовно того, що обсяги газу, які надані позивачем не відповідають дійсності, так як в лютому, березні та квітні 2019 року споживання газу ним відбувалося, про що свідчить розшифровка надана ТОВ "Чернівцігаз".

10.04.2023 року відповідач подано додаткові докази, а саме докази надіслання відзиву на позов та заперечення на відповідь позивача (вх.1573).

В усній формі у судовому засіданні 12.04.2023 року представник позивача зазначив, що останні письмові пояснення надані відповідачем подані з порушенням всіх процесуальних строків, окрім того, розшифровка ТОВ "Чернівцгаз" стосуються виключно питання розподілу газу, тоді як доказами фактичного спожитого обсягу природного газу є акти приймання-передачі природного газу, які надані до позовної заяви, та які підписані споживачем.

В судовому засіданні, 12.04.2023 року суд заслухав вступне слово учасників процесу та перейшов до з`ясування обставин і дослідження доказів, у зв`язку зі браком часу у судовому засіданні оголошено перерву до 19.04.2023 року, про що представники сторін повідомленні під розписку.

У судовому засіданні 19.04.2023 року представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а також заявив про намір подати докази в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

В свою чергу уповноважений представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених у письмовому відзиві на позов.

Частиною 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши уповноважених представників сторін, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року Новоселицькою міською радою проведено відкриті торги щодо закупівлі "природного газу", за результатами яких, між Новоселицькою міською радою та ТОВ "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" укладено договір на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовими №41НВ587-118-19 від 01.02.2019 року (далі договір).

У відповідності до вимог п.1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність споживачу природний газ (код за державним класифікатором продукції та послуг ДК 021:2015: 091200000-6 "Газове паливо") у необхідних для споживача обсягах, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість газу у розмірі, строки та порядку, що визначений цим договором.

За умовами п.1.3 договору річний плановий обсяг газу визначається сторонами у додатку № 1 до цього договору.

За умовами договору постачання природного газу постачальник забезпечує споживача необхідним підтвердженим обсягом природного газу на визначений договором період. Оперативний контроль за відпуском газу замовнику здійснює оператор ГРМ відповідно до умов договору розподілу газу укладеного в установленому порядку між споживачем та оператором ГРМ. Постачальник також має право оперативно контролювати обсяг споживання природного газу споживачем, використовуючи базу даних оператора ГРМ/ГТС або інформацію споживача, а також самостійного контролю обсягів споживання природного газу на об`єкті споживача. Якість газу, який передається споживачеві в пунктах призначення, має відповідати вимогам, установленим державними стандартами та технічними умовами щодо його якості (пункт 2.1 договору).

У відповідності до п.2.4 договору місячний обсяг відбору (споживання) газу споживачем не повинен перевищувати підтверджений обсяг газу більше ніж на +/- 5 %, при цьому, пунктами 2.5, 2.6, 2.7 договору передбачена можливість коригування (перегляд) планових місячних обсягів природного газу - так коригування (перегляд) планових місячних обсягів природного газу на 01 число розрахункового місяця здійснюється за письмовою заявою споживача постачальником у разі, якщо споживач повідомив постачальника про зміну планових обсягів не менше ніж за 15 календарних днів до початку розрахункового місяця; коригування на 15 число не менше 6 календарних днів до 15 числа розрахункового місяця; коригування на 25 число не менше 6 календарних днів до 25 числа розрахункового місяця.

У відповідності до умов договору додатком № 1 до договору були встановлені договірні обсяги постачання природного газу в обсязі 302,681 тис.куб.м.

Порядок визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами визначений у п. 2.9 договору.

За підсумками розрахункового періоду споживач до 02 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію акта, який визначає фактичний обсяг розподіленого оператором ГРМ природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем. (п.2.9.1 договору).

За умовами п. 2.9.2. договору, на підставі отриманого від споживача акту, складеного між оператором ГРМ та споживачем згідно з п.2.9.1 цього договору, постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірника акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних постачальником. При цьому, споживач після виконання п.2.9.1 договору зобов`язаний до 05 числа місяця наступного за розрахунковим (або інший строк, визначений постачальником) особисто (або через уповноваженого представника чи працівника споживача) отримати у постачальника два примірника акту приймання передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних постачальником.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акту приймання - передачі газу зобов`язується особисто (або через уповноваженого представника чи працівника споживача) повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання передачі газу, підписаний споживачем та скріплений печаткою споживача, за її наявності. (п.2.9.3. договору).

Згідно з п. 2.9.4. договору, у випадку відмови споживача від підписання акту приймання - передачі газу або його неповернення споживачем постачальнику в порядку передбаченому п.2.9.3 цього договору, такий акт вважається підписаним споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється постачальником на підставі даних оператора ГРМ, а акт приймання передачі газу підписується постачальником в односторонньому порядку та є підставою для проведення споживачем розрахунків по цьому договору.

Відповідно до п.2.9.5. договору, акт приймання передачі газу вважається дійсним у разі його підписання працівником, що перебуває з відповідною стороною в трудових відносинах та може бути скріплений печаткою (штампом) відповідної сторони (за їх наявності). Відсутність печатки (штампу) сторони не є підставою для визнання недійсним акту приймання передачі газу.

Фактична кількість поданого споживачу газу складається з обсягу газу нарахованого комерційним вузлом обліку, обсягу виробничо-технологічних витрат і нормативних втрат, а також обсягу газу донарахованого по результатах перевірок дисципліни обліку та споживання газу споживачем. Відповідальність за належний технічний (справний) стан приладів обліку газу, за їх своєчасну повірку та за цілісність всіх встановлених пломб несе споживач (п.2.9.6 договору).

Розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем (п.3.1 договору).

Враховуючи, що пункт 3.2 договору в обох примірниках сторін відрізняється, Західний апеляційний господарський суд у своїй постанові від 21.11.2022 року у справі № 926/263/22 за позовом Керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Новоселицької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" про стягнення безпідставно сплачених коштів в розмірі 419586,67 грн, проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовими №41НВ587-118-19 від 01.02.2019 року встановив, що річний плановий обсяг газу по договору становив 302681 тис.куб.м., ціна газу з ПДВ становила 7500 грн за 1000 куб.газу.

У відповідності до вимог ч.4 ст.75 Господарського кодексу України - обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до вимог п.3.7 договору сторони домовились, що ціна газу розрахована відповідно до цього договору, застосовується сторонами при розрахунках за цим договором.

Місячна вартість газу визначається шляхом множення ціни газу за 1 куб.м. на загальний місячний обсяг фактично спожитого газу споживачем, визначеного згідно з цим договором (п.3.8 договору).

Порядок оплати газу, сторони погодили у п.4.2. договору, за яким оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

Відповідальність сторін висвітлена у розділі 6 договору.

Так, згідно із пунктом 6.2.2 договору - якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання газу за договором буде менший від підтвердженого обсягу газу, споживач сплачує постачальнику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невикористаного обсягу газу за розрахунковий період.

Згідно зі пунктом 6.2.3 договору - якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання газу за договором буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період, споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу газу, що розраховується за формулою: В=(Vф- Vп)хЦхК, де: Vф обсяг фактично поставленого газу споживачу протягом розрахункового періоду за договором; Vп підтверджений обсяг газу на розрахунковий період; Ц вартість газу за договором; К коефіцієнт, який дорівнює 0,5 (при цьому, якщо перевищення обсягу газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або оператора ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт дорівнює 1.

За умовами п.10.2 договору сторони домовились, що строк позовної давності, у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, компенсацій встановлюється тривалістю у десять років, а пеня та штраф нараховується споживачу протягом десяти років, що передують моменту звернення з позовом.

Згідно з пунктом 11.1 договору, останній набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.01.2019 року до 31.12.2019 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Договір вважається продовженим на строк, достатній для проведення споживачем процедури закупівлі на наступний календарний рік в порядку та розмірі передбачених законом. При цьому, у разі необхідності зміни споживачем планових обсягів постачання газу на продовжений строк, споживач не пізніше п`яти робочих днів до закінчення поточного календарного року, надає оператору ГРМ та постачальнику письмову пропозицію щодо зміни планових обсягів постачання газу, а сторони можуть після цього внести відповідні зміни в частині зміни планових обсягів постачання газу на продовжений строк до додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною. У разі незабезпечення проведення споживачем процедури закупівлі, обсяг газу оплачується споживачем відповідно до п.1.8. договору (п.11.2 договору).

За умовами пункту 11.5 договору усі зміни та доповнення до договору оформляються письмово, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються їх печатками (за наявності).

Вищевказаний договір підписаний та скріплений печатками сторін, докази визнання договору недійсним відсутні.

Згідно додатку № 1 до договору річний обсяг газу сторони погодили 302,681 тис.куб.м.

При цьому, у подальшому сторонами було підписано додатки до договору, щодо договірних обсягів на постачання природного газу, так - річний обсяг газу в додатку №1 від 28.02.2019 року сторони погодили 275,165 тис.куб.м.; в додатку від 29.03.2019 року - річний обсяг газу сторони погодили 227,42 тис.куб.м.; в додатку від 17.04.2019 року - річний обсяг газу сторони погодили 250,1196 тис.куб.м.; листом від 28.10.2019 року споживач просив встановити ліміт на жовтень в розмірі 14000,0 куб.м.; в додатку від 21.01.2020 року - річний обсяг газу погоджено 51,202 тис.куб.м.;

На виконання умов договору відповідач поставив позивачу природний газ, що підтверджено актами приймання-передачі газу від: - 28.02.2019 року - обсяг спожитого газу становив 101,767 тис.куб.м.; - 31.05.2019 року, - обсяг спожитого газу - 39,058 тис.куб.м.; - 30.06.2019 року, - обсяг спожитого газу - 0,016 тис.куб.м.; - 31.07.2019 року, - обсяг спожитого газу - 0,01621 тис.куб.м.; - 31.08.2019 року, - обсяг спожитого газу - 0,01621 тис.куб.м.; - 30.09.2019 року, - обсяг спожитого газу - 0,01568 тис.куб.м.; - 31.10.2019 року, - обсяг спожитого газу - 3,89181 тис.куб.м.; - 30.11.2019 року, - обсяг спожитого газу - 24,31164 тис.куб.м.; - 31.12.2019 року, - обсяг спожитого газу - 44,56944 тис.куб.м.; - 31.01.2020 року, - обсяг спожитого газу - 52,52766 тис.куб.м.; -29.02.2020 року, - обсяг спожитого газу - 40,0514 тис.куб.м.; - 31.03.2020 року, - обсяг спожитого газу - 21,92604 тис.куб.м.

Зазначені акти приймання-передачі газу та додатки №1 до договору, стосовно планових обсягів підписані обома сторонами та скріплені печатками.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що доказами фактичного спожитого обсягу природного газу споживачем є акти приймання-передачі природного газу, враховуючи, що згідно із п.2.4 договору місячний розмір не повинен перевищувати підтверджений обсяг газу більш ніж на +/- 5 %, при цьому, пунктами 2.5, 2.6, 2.7 договору передбачена можливість коригування (перегляд) планових місячних обсягів природного газу, проте відповідачем всупереч зазначених умов договору не було подано письмової заяви про коригування обсягів газу, в той час як споживання газу здійснювалось з порушенням встановлених у додатках, щодо договірних обсягів на постачання природного газу.

З урахуванням порушення споживачем договору, позивач у відповідності до вимог п.6.2.2 договору в частині зменшення споживання газу від договірного обсягу нарахував неустойку в сумі 15865,77 грн та у відповідності до вимог п.6.2.3 договору в частині перевищення споживання газу від договірного обсягу нарахував штраф у сумі 570491,37 грн, які просить стягнути з відповідача.

Відповідач в свою чергу, заперечив проти позиції позивача, посилаючись на те, що договір, який укладений між сторонами є договором про закупівлю, вказаний договір не відповідає тендерній пропозиції, його умови суперечать інтересам Новоселицької міської ради і відповідно є нікчемними, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), якою встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно із ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) передбачено, що однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є укладення господарського договору та інших угод. Зі змістом зазначеної норми кореспондуються приписи частини 2 статті 11 ЦК України, відповідно до яких підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 144 ГК України майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно п. 28 ч.1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Правила постачання природного газу, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 року (далі - Правила), розроблені на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС).

Згідно абз.1 п.2 розділу I Правил дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

Згідно п.3 розділу I Правил постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Згідно абз. 4 п.1 розділу IІ Правил підставою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов.

Згідно з п.2 розділу ІІ Правил постачання природного газу постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно із п.21 розділу ІІ Правил постачання природного газу, споживач має право: на отримання природного газу в обсягах, визначених договором постачання природного газу, за умови дотримання його умов.

Згідно п.1 розділу IІ Правил договір постачання природного газу повинен містити такі умови, що є істотними та обов`язковими для цього виду договору: 1) місце і дата укладення договору; 2) найменування/прізвище, ім`я по батькові постачальника і споживача та їх EIC-коди як суб`єктів ринку природного газу; 3) EIC-код точки/точок комерційного обліку споживача, по яких буде здійснюватися постачання природного газу постачальником (за необхідності, якщо по інших точках комерційного обліку постачання газу здійснює інший постачальник); 4) найменування Оператора ГРМ/ГТС, з яким споживач уклав договір розподілу/транспортування природного газу; 5) річні, місячні та добові планові об`єми (обсяги) постачання/споживання природного газу за договором, у тому числі в розрізі точок комерційного обліку (за необхідності); 6) порядок перегляду та коригування договірних планових об`ємів (обсягів) постачання/споживання природного газу, у тому числі протягом розрахункового періоду; 7) режими постачання та споживання природного газу протягом відповідного періоду; 8) ціна постачання природного газу за договором; 9) порядок та строки проведення розрахунків за поставлений природний газ; 10) порядок звіряння фактичного об`єму (обсягу) спожитого природного газу на певну дату чи протягом відповідного періоду; 11) відповідальність сторін за невиконання умов договору та підстави її застосування, у тому числі в разі перевищення споживачем підтверджених обсягів природного газу за відповідний період; 12) перелік випадків, коли постачання природного газу може бути обмежено/припинено споживачу, та порядок обмеження/припинення, а по споживачу, що не є захищеним відповідно до Правил про безпеку постачання природного газу, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в нафтогазовій галузі, додаткові вимоги, визначені в зазначених Правилах; 13) порядок зміни постачальника; 14) строк дії договору та умови і порядок його припинення чи розірвання; 15) місцезнаходження/місце проживання, банківські реквізити сторін.

Згідно зі статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до ч.1, 3 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України).

Пунктом 3 ст.3, ст.627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 185 ГК України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України "Про публічні закупівлі".

Статтею 36 Закону України "Про публічні закупівлі" унормовано, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Учасник - переможець процедури закупівлі під час укладення договору повинен надати дозвіл або ліцензію на провадження певного виду господарської діяльності, якщо отримання такого дозволу або ліцензії на провадження такого виду діяльності передбачено законодавством.

Забороняється укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом.

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі; 5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); 6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; 8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

Західним апеляційним господарським судом у постанові від 21.11.2022 року у справі № 926/263/22 за позовом Керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Новоселицької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" про стягнення безпідставно сплачених коштів в розмірі 419586,67 грн, встановлено, що укладений між сторонами договір на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовими №41НВ587-118-19 від 01.02.2019 року за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу природного газу. Оскільки укладення договору, стягнення за яким є предметом спору в даній справі, відбулось через систему Prozorro у відповідності до Закону України "Про публічні закупівлі" то зміни до нього вчиняються у відповідності до названого Закону, за договором у відповідності до тендерної пропозиції річний плановий обсяг газу становив 302681 тис.куб.м., ціна газу з ПДВ становила 7500 грн за 1000 куб.газу, а відтак, суд апеляційної інстанції констатував, що додаткові угоди, які були укладені до згаданого договору суперечать Закону України "Про публічні закупівлі". При цьому, суд апеляційної інстанції підтвердив факт споживання природного газу споживачем у обсягах встановлених у актах, які підписані сторонами.

Таким чином, дані обставини в силу приписів ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України мають преюдиційне значення для вирішення справи в якій беруть участь ті самі особи, стосовно яких встановлені ті самі обставини та не потребують доказуванню.

При дослідженні доказів у справі № 926/707/23, судом встановлено, що Новоселицькою міською радою у січні 2019 року проведено відкриті торги щодо закупівлі "природного газу", переможцем вказаного аукціону визначено ТОВ "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" з пропозицією 2270107,50 грн за 302681 тис.куб.м. За результатами проведеної процедури між ТОВ "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" (постачальник) та Новоселицькою міською радою (споживач) укладено договір на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовими №41НВ587-118-19 від 01.02.2019 року, який за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Згідно із ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У відповідності до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як слідує з умов договору, зазначений договір був укладений у відповідності до вимог Закону України "Про ринок природного газу", Правил постачання природного газу, предметом договору є поставка природного газу споживачу, сторонами при укладені договору досягнуто всіх істотних умов, включаючи предмет, ціну 7500 грн за 1000 кубм., відповідальність сторін, строки, його умови відповідають комерційній пропозиції, та не порушують вимоги Закону України "Про публічні закупівлі".

За приписами статей 526 ЦК України та 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Сторонами вимоги договору були виконані в повному обсязі, заборгованість за спожитий газ перед постачальником відсутня, докази визнання недійсним договору відсутні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частинами 1, 2 статті 549 ЦК України визначено, що: неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно із ч.2 ст.217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Частиною 1 ст.230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частинами 4 та 6 ст.231 ГК України встановлено, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг); Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 ст.232 ГК України обумовлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Положеннями ч.5 ст.12 Закону України "Про ринок природного газу" передбачено, що договір постачання повинен містити такі істотні умови, зокрема порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання. При цьому, дана норма також не ототожнює термін збитки з терміном штрафні санкції.

Відповідно до п.1 розділу VI Правил постачання природного газу відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках:

1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період;

2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) х Ц х К, де:ф - об`єм (обсяг) фактично поставленого газу Споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу; Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період; Ц ціна природного газу за договором постачання природного газу; К - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5.

При цьому, якщо перевищення об`єму (обсягу) природного газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання природного газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт може бути збільшений у договорі постачання до 1.

Отже, з огляду на положення чинного законодавства щодо обов`язковості умов укладеного між сторонами договору, з урахуванням положень Закону України "Про ринок природного газу", в якому визначені істотні умови договору про постачання природного газу, зокрема, порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання, а також здійснення постачальником розрахунку грошових коштів саме за формулою та в порядку, визначеному договором та Правилами постачання природного газу, постачальник природного газу має право на відшкодування споживачем збитків за перевищення/зменшення фактично спожитого обсягу природного газу, що відрізняється від замовленого споживачем обсягу.

Аналогічні правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 25.03.2021 y справі № 910/4608/20 та від 21.09.2021 у справі № 904/6992/20.

Як вже було зазначено вище: умовами п.6.2.2 договору встановлено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання газу за договором буде менший від підтвердженого обсягу газу, споживач сплачує постачальнику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невикористаного обсягу газу за розрахунковий період; умовами п.6.2.3 договору встановлено, що якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання газу за договором буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період, споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу газу, що розраховується за формулою: В=(Vф- Vп)хЦхК.

Судом встановлено, що в період з лютого 2019 року по березень 2020 року відповідачем, встановлені договірні обсяги постачання природного газу, в тому числі:

- за лютий 2019 року - 50,956 тис.куб.м., згідно додатку № 1 до договору від 28.02.2019 року, тоді як фактично спожито було по акту №41НВ587-118-19 від 28.02.2019 року - 101,767 тис. куб.м., що на 50,811 тис. куб.м. більше від договірного обсягу;

- за березень 2019 року, згідно додатку до договору від 29.03.2019 року становили 25,269 тис.куб.м., тоді як споживання 0 тис.куб.м., що на 20,269 тис.куб.м. менше від договірного обсягу;

- за квітень 2019 року договірні обсяги, згідно додатку від 17.04.2019 року становили 20,828 тис.куб.м., тоді як споживання 0 тис.куб.м., що на 20,828 тис.куб.м. менше від договірного обсягу;

-за травень 2019 року договірні обсяги, згідно додатку від 17.04.2019 року становили 1,041 тис.куб.м., тоді як фактичне споживання по акту №ЧЦ389009183 від 31.05.2019 року становило 39,058 тис. куб.м., що на 38,017 тис.куб.м. більше від договірного обсягу;

- за червень 2019 року договірні обсяги, згідно додатку від 17.04.2019 року становили 0,521 тис.куб.м., тоді як споживання по акту №ЧЦ389010286 від 30.06.2019 року 0,016 тис. куб.м., що на 0,505 тис.куб.м. менше від договірного обсягу;

- за липень 2019 року договірні обсяги, згідно додатку від 17.04.2019 року становили 0,521 тис.куб.м., тоді як споживання по акту №ЧЦ389013093 від 31.07.2019 року 0,01621 тис. куб.м., що на 0,50479 тис.куб.м. менше від договірного обсягу;

- за серпень 2019 року договірні обсяги, згідно додатку від 17.04.2019 року становили 0,521 тис.куб.м., тоді як споживання акту ЧЦ389013093 від 30.08.2019 року 0,01621 тис. куб.м. що на 0,50479 тис.куб.м. менше від договірного обсягу;

- за вересень 2019 року договірні обсяги, згідно додатку від 17.04.2019 року становили 1,041 тис.куб.м., тоді як споживання по акту №ЧЦ389013093 від 30.09.2019 року 0,01568 тис. куб.м., що на 1,02532 тис.куб.м. менше від договірного обсягу;

- за жовтень 2019 року договірні обсяги, згідно листа споживача від 21.10.2019 року становили 14000 тис.куб.м., тоді як споживання по акту №ЧЦ389017138 від 31.10.2019 року - 3891,81 тис. куб.м., що на 10,10819 тис.куб.м. менше від договірного обсягу;

- за листопад 2019 року договірні обсяги, згідно додатку від 17.04.2019 року становили 36,969 тис.куб.м., тоді як споживання по акту №ЧЦ389019241 від 30.11.2019 року 24,31164 тис. куб.м., що на 12,65736 тис.куб.м. менше від договірного обсягу;

- за грудень 2019 року договірні обсяги, згідно додатку від 17.04.2019 року становили 46,862 тис.куб.м., тоді як споживання по акту №ЧЦ389021330 від 31.12.2019 року 44,56944 грн тис. куб.м., що на 2,29256 тис.куб.м. менше від договірного обсягу;

- за січень 2020 року договірні обсяги, згідно додатку від 21.01.2020 року становили 10,24 тис.куб.м., тоді як споживання по акту №ЧЦ380000507 від 31.01.2020 року 52,52766 тис. куб.м., що на 42,28766 тис. куб.м. більше від договірного обсягу;

- за лютий 2020 року договірні обсяги, згідно додатку від 21.01.2020 року становили 25,48 тис.куб.м., тоді як споживання по акту №ЧЦ380003354 від 29.02.2020 року 40,0514 тис. куб.м., що на 14,58714 тис. куб.м. більше від договірного обсягу;

- за березень 2020 року договірні обсяги, згідно додатку від 21.01.2020 року становили 15,482 тис.куб.м., тоді як споживання по акту №ЧЦ380005396 від 31.03.2020 року 21,92604 тис. куб.м, що на 6,44404 тис. куб.м. більше від договірного обсягу.

Слід відмітити, що як додатки до договору так і акти приймання-передачі природного газу підписані обома сторонами та скріплені печатками.

Отже, з урахуванням договірних та фактично спожитих обсягів природного газу в період з лютого 2019 року по березень 2020 року судом встановлено, що відповідач порушував умови договору в частині зменшення та в частині перевищення спожитих обсягів газу, а відтак позивач правомірно застосував до нього штрафні санкції, які передбачені пунктами 6.2.2 та 6.2.3 договору, а саме: нарахував неустойку в частині зменшення обсягів природного газу від договірних обсягів у спірному періоді в сумі 15865,77 грн та нарахував штраф в частині збільшення обсягів природного газу від договірних обсягів у спірному періоді в сумі 570491,37 грн.

При цьому, у відповідності до вимог п.10.2 договору сторони домовились, що строк позовної давності, у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, компенсацій встановлюється тривалістю у десять років, а пеня та штраф нараховується споживачу протягом десяти років, що передують моменту звернення з позовом.

Зважаючи на обов`язок суду з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, не виходячи при цьому за межі позовних вимог, суд здійснив перевірку наданого позивачем розрахунку та дійшов висновку про те, що він є арифметично вірними, обґрунтованим та здійсненим у відповідності до приписів чинного законодавства та умов договору, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Суд критично ставиться до доводів відповідача викладених у відзиві на позов, враховуючи наступне.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумцію правомірності правочину. Ця презумція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі не спростування презумції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.03.2021 року у справі № 904/2073/19.

Суд констатує, що доводи відповідача не відповідають дійсності, внаслідок невірного тлумачення умов договору.

Погоджена сторонами відповідальність споживача за зменшення та за перевищення обсягів споживання природного газу від договірного обсягу, замовленого споживачем, викладена в пунктах 6.2.2 і 6.2.3 договору не потребує додаткового тлумачення.

Що ж до твердження відповідача стосовно того, що обсяги газу, які надані позивачем не відповідають дійсності, так як в лютому, березні та квітні 2019 року споживання газу ним відбувалося, слід зазначити, що розшифровка ТОВ "Чернівцгаз" та документи які надані відповідачем, як доказ в підтвердження споживання газу за цей період, стосуються виключно питання розподілу газу, тоді як доказами фактичного спожитого обсягу природного газу є акти приймання-передачі природного газу, які підписані споживачем.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

Згідно з ч.1 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Доводи відповідача, викладені ним у відзиві та письмових поясненнях підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не гуртуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленим обставинам справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" є обґрунтованою, документально підтвердженою, відповідачем не спростованою, а відтак такою, що підлягає задоволенню.

Згідно вимог статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 73-79, 86, 129, 194, 222, 232, 233, 236-238, 240-241, 251-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" (58018, м.Чернівці, вул. Воробкевича Сидора, 1 - А) до Новоселицької міської ради Чернівецького району Чернівецької області (60300, м.Новоселиця, Чернівецького району Чернівецької області, вул. Чкалова, буд.7) про стягнення штрафних санкцій в розмірі 586357,14 грн - задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Новоселицької міської ради Чернівецького району Чернівецької області (60300, м.Новоселиця, Чернівецького району Чернівецької області, вул. Чкалова, буд.7, код 04062050) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ" (58018, м.Чернівці, вул. Воробкевича Сидора, 1 А, код 39584988) штрафні санкції в сумі 586357,14 грн та 8795,53 грн судового збору.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Повний текст складено та підписано 21.04.2023 року

Суддя С.М. Гушилик