ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2023 м. Дніпро Справа № 912/1170/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді-доповідача Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А., Вечірка І.О.

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.11.2022 у справі № 912/1170/22 (суддя Бестаченко О.Л.), повний текст рішення складено 23.11.2022

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», м. Київ

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз», м. Кропивницький,

за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м. Київ

про стягнення 216797249,37 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

У серпні 2022 року до Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», яка містить вимоги до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» про стягнення 165045421,09 грн основного боргу, 16023215,53 грн пені, 3827530,11 грн 3% річних та 31871082,64 грн інфляційних втрат, з покладенням на відповідачів судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач не виконав умови договору транспортування природного газу від 23.12.2019 № в частині сплати негативних щодобових небалансів.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 17.11.2022 по даній справі позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» 165045421,09 грн основного боргу, 8011607,77 грн пені, 3827530,11 грн 3 % річних та 31871082,64 грн інфляційних втрат, а також 868350,00 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

2. Короткий зміст доводів апеляційної скарги.

Не погодившись з прийнятим рішенням ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» оскаржує його в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду та просить: скасувати оскаржуване ним рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 8011607,76 грн пені; прийняти в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю з послідуючим покладанням судових витрат на відповідача по справі.

Апеляційна скарга мотивована необґрунтованістю та незаконністю оскаржуваного рішення з підстав неповного з`ясування та недоведеності обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених в оскаржуваному судовому рішенні фактичним обставинам справи, а також таким, що ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди позивача з рішенням суду першої інстанції в частині висновків про наявність підстав для зменшення розміру пені на 50 % до 8011607,76 грн.

Апелянт акцентує увагу колегії суддів на тому, що при зменшені розміру неустойки суд повинен був об`єктивно оцінити інтереси сторін, ступінь виконання зобов`язання, з`ясувати причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, наслідки порушення зобов`язання та відповідність розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, як наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром заборгованості, поведінки винної сторони ( у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків).

Скаржник просить врахувати апеляційний господарський суд, що з доданих до матеріалів справи розрахунків суми основного боргу (165045421,09 грн) та розміру нарахованої позивачем до стягнення з відповідача пені (16023215,53 грн), остання становить лише 9,7% від суми основного боргу, тобто є співмірною з розміром основного боргу, не перевищує його, а тому господарський суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для застосування приписів ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань та їх тривале прострочення, на думку позивача, виключає наявність виняткових випадків, за наявності яких суд має право зменшувати розмір неустойки, проте, не зважаючи на це, суд першої інстанції не навів у рішенні аргументів у чому саме полягає винятковість таких обставин, та яким чином вони вплинули на неналежне виконання зобов`язань відповідачем.

Скаржник просить врахувати суд апеляційної інстанції, що діяльність Оператора газотранспортної системи направлена на забезпечення потреб держави Україна, у власності якої перебуває газотранспортна система.

Із початком повномаштабного вторгнення на територію держави Україна, внаслідок бойових дій, значних руйнувань та пошкоджень зазнала газотранспортна система, відновлення та ремонт якої ТОВ «Оператор ГТС України» вимушене здійснювати за свої власні кошти. У свою чергу замовники послуг транспортування, зокрема і АТ «Кіровоградгаз» своїми протиправними діями по безпідставному відбору природного газу створюють значні обсяги небалансів, які протягом 2020-2022 років позивач був вимушений врегульовувати та відповідно придбавати природний газ для балансування ГТС за власні кошти.

Згідно бухгалтерської довідки, станом на 30.09.2022 заборгованість замовників послуг за договорами транспортування природного газу за період з 01.01.2020 по 30.09.2022 складає 0,38 грн.

Згідно звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за І квартал 2022 року збиток ТОВ «Оператор ГТС України» становить 1479107 тис. грн, тобто 1,5 млрд грн.

З урахуванням вищенаведеного, апелянт вважає, що місцевий господарський суд приймаючи рішення по даній справі не врахував майнового стану позивача, не навів у рішенні належного мотивування фактичних обставин, які стали підставою для зменшення розміру пені на 50%. При цьому суд врахував лише докази, доводи й аргументи відповідача по справі, не надавши при цьому відповідної належної правової оцінки доказам і доводам позивача.

3. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

23.12.2019 між оператором - ТОВ «Оператор ГТС України» та замовником -ВАТ «Кіровоградгаз», укладено договір транспортування природного газу № (далі - Договір), що відповідає умовам Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497 (а. с. 195-201 т 1).

Договір укладено сторонами керуючись Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493 (далі - Кодекс).

Відповідно до п. 2.1. Договору оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу (далі - Послуга) на умовах, визначених у цьому Договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому Договорі вартість такої Послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Згідно з п. 2.2. Договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ Замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті оператора. Підписанням цього договору Замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю Замовника.

Обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатку 1 до цього Договору (розподіл потужності) та/або додатку 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби (п. 2.3 Договору).

Згідно з п. 2.4. Договору приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюється відповідно до вимог Кодексу.

У відповідності до п. 2.5. Договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, визначених у договорі.

Пунктом 2.8. Договору визначено, що взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим Договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи (копія повідомлення додається) за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

Положеннями п. 4.1. Договору передбачено, що замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; вчасно збалансовувати своє портфоліо балансування; здійснити своєчасну та повну оплату за перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень) використання потужності з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему у порядку, визначеному цим договором та Кодексом; здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів Замовника протягом звітного газового місяця.

Розділом 9 Договору сторони погодили порядок визначення вартості щодобових небалансів та порядок розрахунків за них.

Так, у п. 9.1. Договору сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу.

У разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

У разі виникнення у замовника позитивного добового небалансу оператор здійснює купівлю у замовника, а замовник продаж природного газу оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу (п. 9.2. Договору).

Відповідно до п. 9.3 Договору у випадку, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту.

Оплата вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою чинним законодавством, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.

Водночас, відповідно до пункту 19 глави 6 розділу XIV Кодексу, замовник послуг транспортування природного газу має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним.

Пунктом 9.6. Договору сторони погодили, що розбіжності щодо вартості щодобових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений пунктом 9.3. цього договору, визначається за даними оператора.

Згідно з п. 11.4. Договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

У випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором (п. 13.1. Договору).

Відповідно до п. 13.5. Договору у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За умовами п. 17.1. Договору цей договір набирає чинності з дня його укладання, а в частині транспортування природного газу з 7:00 години 1 січня 2020 року (включно) у разі настання таких відкладальних обставин: надання оператору остаточного рішення про сертифікацію Регулятором, прийнятого з урахуванням висновку Секретаріату Енергетичного Співтовариства; наявності у оператора права на провадження діяльності з транспортування природного газу. Цей договір діє до 31 грудня 2022 року, а в частині розрахунків - до їх повного виконання. Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Додатковою угодою від 04.05.2020 №1 сторони погодили внести зміни і доповнення до Договору (а. с. 207-210 т 1).

Договір та додаткова угода №1 підписані представниками сторін та скріплені печатками.

За результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за вересень, жовтень, грудень 2021 року (складених, зокрема, на підставі інформації, поданої відповідачем до інформаційної платформи згідно форм 2, 3, 4, 9, актів приймання-передачі природного газу, інформації з інформаційної платформи) виявлено наявність у відповідача негативних щодобових небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснено розрахунок остаточних обсягів щодобового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначено його остаточну плату за такі щодобові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме:

- за вересень 2021 року виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 2 609,54373 тис. куб. м (27008778 кВт*год) всього на загальну суму 82344606,26 грн з ПДВ;

- за жовтень 2021 року виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 1 901,21249 тис. куб. м (19677549 кВт*год) всього на загальну суму 74837041,59 грн з ПДВ;

- за грудень 2021 року виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 196,47913 тис. куб. м (2033559 кВт*год) всього на загальну суму 7863773,24 грн з ПДВ.

Вказані негативні щодобові небаланси відповідача виникали внаслідок відбору ВАТ «Кіровоградгаз» з газотранспортної системи природного газу в зазначений період без подання відповідних обсягів природного газу до газотранспортної системи та несанкціонованого відбору природного газу споживачами газорозподільної системи (розрахунок 1, 2, 3 а. с. 57-66 т 1).

У відповідності до п. 2.8. Договору позивачем через інформаційну платформу направлено відповідачу акти врегулювання щодобових небалансів (а. с. 48-50 т 1):

- від 30.09.2021 № 09-2021- за вересень 2021 року за період з 01.09.2021 по 30.09.2021;

- від 31.10.2021 № 10-2021- за жовтень 2021 року за період з 01.10.2021 по 31.10.2021;

- від 31.12.2021 № 12-2021- за грудень 2021 року за період з 01.12.2021 по 31.12.2021.

На виконання п. 9.3. Договору позивачем через інформаційну платформу направлено відповідачу рахунки (а. с. 51-53 т 1):

- від 30.09.2021 № 09-2021- на оплату за добові небаланси за вересень 2021 року на загальну суму 82344606,26 грн з ПДВ;

- від 31.10.2021 № 10-2021- на оплату за добові небаланси за жовтень 2021 року на загальну суму 74837041,59 грн з ПДВ;

- від 31.12.2021 № 12-2021- на оплату за добові небаланси за грудень 2021 року на загальну суму 7863733,24 грн з ПДВ.

Направлення відповідачу актів врегулювання щодобових небалансів за вересень, жовтень, грудень 2021 року та рахунків через інформаційну платформу, підтверджується реєстрами файлів завантажених та відправлених з інформаційної платформи (а. с. 54 т 1).

Представниками ТОВ «Оператор ГТС України» та ВАТ «Кіровоградгаз» підписано акти та зведені акти приймання-передачі природного газу за вересень, жовтень, грудень 2021 року (а. с. 140-148 т 1).

У зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язань з оплати щодобових небалансів за вересень, жовтень, грудень 2021 року позивач звернувся з даним позовом до суду щодо стягнення заборгованості за Договором.

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Предметом апеляційного оскарження є рішення місцевого господарського суду, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 8011607,76 грн, а тому не підлягає перегляду в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Місцевим господарським судом правильно встановлено, що за порушення умов Договору з транспортування природного газу в частині несплати негативних щодобових небалансів, позивач просить стягнути з відповідача 165045421,09 грн суму основного боргу, на яку, у тому числі, нараховано 16023215,53 грн пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, відповідно до умов п. 13.5. Договору.

Згідно з розрахунком позивача (а. с. 46 т 1) пеня, що виникла за зобов`язаннями вересня 2021 року, розрахована за період з 22.10.2021 по 22.04.2022 та складає 7735880,96 грн; за зобов`язаннями жовтня 2021 за період з 23.11.2019 по 23.05.2022 складає 7186406,32 грн; за зобов`язаннями грудня 2021 за період з 21.01.2022 по 21.07.2022 складає 1100928,25 грн.

Відповідач щодо здійсненого позивачем розрахунку пені не заперечував, проте надав до суду клопотання про зменшення суми пені до 1%.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає про можливість застосування судом приписів ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України, якими законодавець визначив право суду на зменшення розміру санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора.

Як на підставу для зменшення розміру штрафних санкцій відповідач посилається на тяжкий фінансовий стан, на підтвердження чого надав баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2021 та на 30.09.2022.

Головною підставою, у зв`язку з якою ВАТ «Кіровоградгаз» несвоєчасно здійснює розрахунки з позивачем є встановлення регулятором (НКРЕКП) тарифу на послуги з розподілу природного газу для ВАТ «Кіровоградгаз», який не покриває фактичних обґрунтованих витрат товариства, які є необхідними для господарської діяльності.

Так, 29.07.2022 року Верховною Радою України прийняті зміни до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», якими встановлено, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону, зокрема, заборгованість операторів газорозподільних систем (Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кіровоградгаз»), у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили за договорами з транспортування природного газу (Договір від 23.12.2019 № ), укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи (Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України») з 1 січня 2020 року, яка виникла з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року включно.

Заборгованість ВАТ «Кіровоградгаз» у справі № 912/1170/22 охоплює період з вересня по грудень 2021 року, що врегульований вищезазначеним Законом.

Також, відповідач зазначає, що НКРЕКП 20.09.2022 прийнято постанову № 1173, відповідно до якої ВАТ «Кіровоградгаз» включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, а відтак заборгованість Товариства у справі № 912/1170/22 підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення Фінансової стабільності на ринку природного газу».

Перевіривши розрахунок позивача в частині пені, місцевий господарський суд визнав його обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому, оцінивши в сукупності доводи сторін, розрахунок суми пені та періоди прострочення, з урахуванням частково проведеної відповідачем оплати за Договором за попередній період (лютий-серпень 2021 року), що встановлено у рішенні Господарського суду Кіровоградської області по справі № 912/2427/21 від 20.12.2021, суд першої інстанції вирішив зменшити суму нарахованої позивачем пені на 50 %, тобто зменшив її суму до 8011607,77 грн з чим не погоджується позивач по даній справі, що і є предметом апеляційного оскарження.

Дослідивши доводи відповідача щодо наявних підстав для зменшення нарахованої позивачем суми пені, заперечення позивача проти її зменшення, а також обґрунтування рішення суду першої інстанції в частині виявлених підстав для зменшення нарахованої позивачем до стягнення з відповідача суми пені, колегія суддів враховує наступне.

У відповідності до ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення неустойки.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 922/266/20.

Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 915/2095/19, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 19.02.2020 у справі № 910/1199/19, від 04.02.2020 у справі № 918/116/19, від 21.09.2021 у справі № 910/10618/20.

У постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 922/2141/21 міститься висновок про те, що приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань застосування таких санкцій до боржника є стимулювання належного виконання ним договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені та/або штрафу фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Аналіз місцевим господарським судом наданих відповідачем документів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про зменшення пені, давав суду підстави вважати, що збиткова господарська діяльність відповідача значною мірою зумовлена невиконанням перед ним зобов`язань закладами соціальної сфери, теплогенеруючих підприємств, юридичних та фізичних осіб.

Судом також враховано збитковість відповідача, яка у 2021 році складала 1297227 тис. грн, що підтверджується балансом (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2021 та 1940805 тис. грн за 2022 рік, що підтверджується балансом (звіт про фінансовий стан) на 30.09.2022.

Крім того, з урахуванням фактичного погіршення фінансово-економічного стану відповідача, відсутністю джерел наповнення фонду заробітної плати за 2021 рік на підприємстві відповідача звільнено 196 працівників, за 2022 рік 95 працівників, що підтверджується довідкою від 31.10.2022. Численне звільнення кваліфікованих працівників, може призвести до відсутності працівників, які обслуговують системи газопостачання, що становить під загрозу функціонування газового господарства в цілому.

Судом також враховано, що під загрозою зриву перебуває опалювальний сезон, зрив розподілу природного газу, перебої в постачанні природного газу призведуть до залишення міста Кропивницький та Кіровоградської області без опалення, що в опалювальний період може призвести до фатальних наслідків, оскільки без опалення залишаться не лише квартири та будинки, без опалення та гарячої води залишаться лікарні, дитячі садки, школи, пологові будинки, тощо. Також дана ситуація унеможливить приготування їжі в домівках, дитячих садочках, пологових будинках, лікарнях, а промислові підприємства будуть змушені зупинити виробництво. Наслідки такого зупинення будуть значними для Кіровоградської області.

Господарський суд також врахував, що відповідач здійснює несвоєчасно розрахунки з позивачем у зв`язку з встановленням регулятором (НКРЕКП) тарифу на послуги з розподілу природного газу для ВАТ «Кіровоградгаз», який не покриває фактичних обґрунтованих витрат товариства, які є необхідними для господарської діяльності.

У структурі тарифу складова вартості газу на виробничо-технологічні витрати, нормовані та питомі втрати та власні потреби (далі ВТВ) складає майже 28% від загального тарифу, тому перевищення фактичних витрат по цій складовій має суттєвий вплив на загальний фінансовий результат.

За період з вересня по грудень 2021 року ціна природного газу, по якій товариство мало розрахуватися за обсяги виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат природного газу в газорозподільній мережі збільшилася більш ніж на 40,7 % та станом на 31.12.2021 середня ціна вересня перевищила 53,0 тис. грн за 1000 куб. м з ПДВ.

Також судом було прийнято до уваги, що НКРЕ КП встановила відповідачу тариф на розподіл природного газу на 2021 рік у сумі 1,60 грн за 1 куб.м замовленої потужності без ПДВ (постанова від 16.12.2020 № 2453), в якому елемент витрат планової тарифної виручки п. 2.1.1.1. у т.ч.: вартість газу на нормативні та виробничо-технологічні втрати природного газу та власні потреби (ВТБ) становить 154211,9 тис. грн (без ПДВ). При визначенні тарифу прогнозована ціна природного газу на ВТВ складала 7,0 тис. грн за 1000 куб.м з ПДВ. Розрахункова вартість газу на ВТВ за 2021 рік скоригована на фактичні обсяги 323865,75 тис. куб. м становить 160605,02 тис. грн (без ПДВ).

Фактичні витрати ВТВ за 2021 рік становлять 622182,78 тис. грн (без ПДВ).

Таким чином, дефіцит, який не покриває фактичні обґрунтовані витрати товариства за ВТВ у 2021 році становить - 461577,76 тис. грн (без ПДВ).

Разом з тим, судом враховано, що відповідачем частково погашено виставлені позивачем рахунки за Договором на оплату за добовий небаланс за попередній період (лютий-серпень 2021 року), що встановлено у рішенні Господарського суду Кіровоградської області у справі № 912/2427/21 від 20.12.2021.

Крім того, судом також враховано відсутні в матеріалах справи докази понесених позивачем збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань саме за даним Договором або погіршення матеріального стану товариства саме у зв`язку з порушенням відповідачем умов цього Договору.

В розрізі зазначеного вище колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає необхідним вказати на те, що відповідне зменшення пені є адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язань і проявом балансу між інтересами кредитора і боржника, що узгоджується з нормами закону, які регулюють можливість такого зменшення, а також є засобом недопущення використання пені як інструменту отримання безпідставних доходів, а не як способу стимулювання боржника до належного виконання зобов`язань.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі № 910/13801/19.

Аргументи скаржника про відсутність підстав для застосування судами попередніх інстанцій до спірних правовідносин приписів ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Вказані норми права дають право суду зменшити розмір обрахованих за договором штрафних санкцій, але ГК України вказує на неспівмірність розміру неустойки з розміром збитків кредитора як на обов`язкову умову, за наявності якої таке зменшення є можливим, тоді як ЦК виходить з того, що підставою зменшення можуть бути й інші обставини, які мають істотне значення (п. 28 постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 916/878/20).

За змістом ч. 1 ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України під розміром збитків потрібно розуміти саме суму, на яку нараховано неустойку, а не будь-яку іншу суму збитків. Подібний за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 14.09.2016 у справі № 6-473цс16 та постанові Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 916/878/20.

У постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

Із цього випливає, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе їх зменшення.

Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що пеня, відсотки річних, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника та не можуть розглядатися як спосіб отримання кредитором доходів.

З огляду на всі фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції, на яких ґрунтується його рішення про зменшення розміру пені, приймаючи до уваги ступінь виконання зобов`язання відповідачем, майновий стан сторін, відсутність доказів понесення скаржником збитків у результаті порушення відповідачем зобов`язання та виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, суд першої інстанції, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованих висновків про наявність підстав для реалізації права щодо зменшення розміру пені на 50%.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для застосування приписів ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, оскільки сума пені від суми основного боргу становить лише 9,7%, тобто є співмірною з розміром основного боргу та не перевищує його, колегія суддів відхиляє, оскільки при зменшенні розміру неустойки місцевий господарський суд враховував також наявність інших обставин, які мають істотне значення при вирішенні питання про зменшення неустойки.

Доводи апелянта про те, що з початком повномаштабного вторгнення на територію Україна, внаслідок бойових дій, ГТС України піддалася значним руйнуванням та пошкодженням, що змусило позивача займатися її відновленням та ремонтом за свої власні кошти, в той час, коли відповідач своїми протиправними діями здійснював безпідставний відбір природного газу, створивши значні обсяги небалансів, які протягом 2020-2022 років позивач був змушений врегульовувати та відповідно придбавати природний газ для балансування ГТС за власні кошти, колегія суддів сприймає критично, оскільки обставини, на які посилається позивач не залежали від волевиявлення самого відповідача, а були спричинені обставинами про які зазначено місцевим господарським судом у своєму рішенні.

Крім того, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що окрім стягнення пені позивач нарахував та стягнув з відповідача проценти річних та інфляційні втрати, які в певній мірі компенсують знецінення несплачених коштів відповідачем у вказаний період прострочення оплати.

На думку колегії суддів доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених судом першої та апеляційної інстанції висновків у даній справі, а тому колегією суддів відхиляються.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

5. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні повно встановлені фактичні обставини справи, належним чином досліджено наявні в матеріалах справи докази, яким надана вірна правова оцінка у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому місцевий господарський суд дійшов до правильних та обґрунтованих висновків про часткове задоволення позову.

Підстав передбачених ст. 277 ГПК України для скасування або зміни оскаржуваного відповідачем рішення, колегією суддів не виявлено.

6. Розподіл судових витрат.

У зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги судові витрати за її подання у відповідності до ст. 129 ГПК України слід покласти на позивача по справі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України».

Керуючись статтями 129, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.11.2022 у справі № 912/1170/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії суддів Вечірка І.О., повний текст постанови складено 19.04.2023.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

І.О. Вечірко