ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023м. ХарківСправа № 922/2191/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків
до Головного управління Держпраці у Харківської області, м. Харків
про стягнення 100971,09 грн.
за участю представників:

позивача - Романенко О.М.

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Головного управління Держпраці у Харківської області про стягнення заборгованості за спожитий природний газ по Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41 GВ617-64-22 від 21.01.2022 р. у розмірі 205122 (двісті п`ять тисяч сто двадцять дві) грн. 11 коп., пеню за період з 11.02.2022 р. по 07.11.2022 р. у сумі - 38831 (тридцять вісім тисяч вісімсот тридцять одна) грн. 31 коп., 3% річних за несвоєчасну оплату спожитого природного газу за період з 11.02.2022 р. по 07.11.2022 р. у сумі - 4803 (чотири тисячі вісімсот три) грн. 87 коп., інфляційних втрат за період: лютий - вересень 2022 р. у сумі - 44458 (сорок чотири тисячі чотириста п`ятдесят вісім) гри. 38 коп., штраф за перевищення обсягу постачання природного газу у січні 2022 року у сумі 12877 (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят сім) грн. 53 коп. Також позивач просив відшкодувати ТОВ "Харківгаз Збут" за рахунок відповідача судовий збір у сумі 4591,40 грн. та суму витрат на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 30609,00 грн.

Ухвалою суду від 21.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2191/22 за правилами загального позовного провадження.

19.01.2023 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимоги.

В засіданні 20.01.2023р. протокольною ухвалою було судом задоволено заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку з частковим погашенням відповідачем боргу, а саме у зв`язку зі сплатою у повному обсязі основної заборгованості, тому нова ціна позову складає - 100971,09 грн.

Підготовче провадження по справі №922/2191/22 було продовжено на 30 днів по 20.02.2023 та відкладено підготовче засідання протокольною ухвалою суду, яка занесена до протоколу підготовчого засідання від 20.01.2023.

Ухвалою від 06.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні 06.04.2023 підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання 06.04.2023 не з`явився. Відзив на позовну заяву не надав.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

21 січня 2022 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" (надалі - ТОВ "Харківгаз Збут", позивач, постачальник) та ГОЛОВНИМ УПРАВЛІННЯМ ДЕРЖПРАЦІ У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (надалі - Управління Держпраці, відповідач, споживач) (ЕІС код 56XS00013LNPJ002) укладено договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (установи та організації, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) №41GB617-64-22 (далі - договір).

Відповідно до положень п. 1.1. договору ТОВ "Харківгаз Збут" зобов`язувалось передати у власність споживачу у 2022 року природний газ ДК 021:2015-09120000-6 газове паливо (далі - газ), а споживач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до додатку №1 договору плановий обсяг постачання природного газу споживачу для власного споживання протягом І кварталу 2022 р. становить 601,2 куб.м., у тому числі по місяцях: січень 2022 р. - 200,9 куб.м; лютий 2022 - 199,4 куб.м; березень 2022 р. - 200,9 куб.м.

Відповідно до п. 9.1. договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ "Харківгаз Збут" в інформаційній платформі оператора ГТС до 31.12.2022 р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Дія цього договору розповсюджується на відносини між сторонами, згідно ч. 3 ст. 631 ЦКУ.

Відповідно до п. 4.2. договору оплата газу здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку:

- оплата здійснюється споживачем по факту.

- остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Позивач надав відповідачу послуги з постачання природного газу в період:

- січень 2022 р. -2161,73 куб.м, природного газу вартістю 141969,22 грн.;

- лютий 2022 р. - 1856 куб.м, природного газу вартістю 91248,18 грн.

Відповідно до п. 2.5.1. - 2.5.5. договору за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

На підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника або з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання - передачі газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання - передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання - передачі газу.

У випадку відмови від підписання акта приймання - передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) природного газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних оператора ГРМ чи оператора ГТС. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних постачальника.

У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання протягом 2 календарних днів з дати отримання, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

За підсумками надання послуг з газопостачання у січні 2022 року постачальником, на підставі даних Оператора ІТС, було оформлено та надано споживачу Акти приймання-передачі природного газу №Х від 31.01.2022 р. (за період споживання з 01.01.2022 по 10.01.2022), №Х від 31.01.2022 р. (за період споживання з 11.01.2022 по 31.01.2022) відповідно до яких позивачем у січні 2022 р. був переданий відповідачу загальний обсяг природного газу 2161,73 куб.м, вартістю 141969.22 грн.;

За підсумками надання послуг з газопостачання у лютому 2022 року постачальником, на підставі даних Оператора ГТС, було оформлено та надано споживачу Акт приймання-передачі природного газу №ХОЗ82003455 від 28.02.2022 р. відповідно до якого позивачем у лютому 2022 р. був переданий відповідачу обсяг природного газу 1856 куб.м, природного газу вартістю 91248,18 гри. (акти приймання-передачі природного газу до договору - додаються).

В порушення вимог п.п. 2.5.1., 2.5.3. договору акти приймання - передачі природного газу, які підготовлені ТОВ "Харківгаз Збут" та направлені відповідачу, з його боку належним чином не оформлені, мотивованої та обґрунтованої відмови в їх підписанні споживач постачальнику не надав.

07 липня 2022 р. позивачем листом №617-Сл-1783-0722 від 06.07.2022 р. повторно направлені вищезазначені акти приймання-передачі природного газу до договору, які знову залишились без належного оформлення з боку відповідача.

30 серпня 2022 року відповідачем частково було проведено оплату за спожитий у січні 2022 р. природний газ у сумі 28095,29 грн. (копія виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1 від 30.08.2022 - додається).

В процесі розгляду справи, 29.12.2022 відповідач сплатив заборгованість за спожитий природний в сумі 205122,11 грн.

За час дії договору №41GB617-64-22 від 21.01.2022 р., як стверджує позивач, ТОВ "Харківгаз Збут" належним чином виконав прийняті на себе зобов`язання, надаючи послуги з постачання природного газу відповідачу. Однак, відповідач розрахунки за надані йому послуги здійснив не в повному обсязі та з порушенням строків, чим порушив істотні умови договору.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані до суду та викладеним обставинам суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 статті 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Згідно статям 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 6.2.1. договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

В частині 2 статті 343 Господарського кодексу України прямо зазначається, що пеня за прострочення платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 38831,31 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 4803,87 грн. та інфляційних втрат в розмірі 44458,38 грн, суд зазначає таке.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, перевіривши період нарахування останнім вказаної суми 3% річних, дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі в сумі 4803,87 грн.

Що стосується заявленої вимоги позивача про стягнення з відповідача 44458,38 грн. суми інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) (лист Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97р). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

В силу приписів статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат визнав їх вірно розрахованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, та стягненню підлягає сума інфляційних втрат в розмірі 44458,38 грн.

Крім цього, відповідно до п. 6.2.2. договору, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за формулою: В = (Уф - Vn) х Цх К, де

Уф - обсяг фактично поставленого газу споживачу протягом розрахункового періоду за договором;

V п - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період;

Ц - вартість газу за договором;

К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1.

ТОВ "Харківгаз Збут" відповідно до формули здійснило розрахунок штрафу за перевищення обсягу постачання газу в січні 2022 р., а саме: (2161,73 куб.м. (Уф) - 200,9 куб.м. (Vn)) х 65,67389120 грн. х 0.1, сума якого складає: 12877,53 грн.

Розглянувши дану вимогу позивача, суд визнає її обґрунтованою та вважає за можливе стягнути з відповідача штраф за перевищення обсягу постачання газу в січні 2022 в сумі 12877,53 грн.

На підставі вищенаведеного, позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення розміру заявлених позовних вимог, є законними та обгрунтованними, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 526, 546, 548, 549, 610-612, 625, 629, 631 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Харківської області (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61093, м. Харків, вул. Болбочана Петра, 54, ) пеню за період з 11.02.2022 р. по 07.11.2022 р. у сумі - 38831 (тридцять вісім тисяч вісімсот тридцять одна) грн. 31 коп., 3% річних за несвоєчасну оплату спожитого природного газу за період з 11.02.2022 р. по 07.11.2022 р. у сумі - 4803 (чотири тисячі вісімсот три) грн. 87 коп., інфляційних втрат за період: лютий - вересень 2022р. у сумі - 44458 (сорок чотири тисячі чотириста п`ятдесят вісім) грн. 38 коп., штраф за перевищення обсягу постачання природного газу у січні 2022 року у сумі 12877 (дванадцять тисяч вісімсот сімдесят сім) грн. 53 коп.; витрати по сплаті судового збору у сумі 1514,57 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "17" квітня 2023 р.

Суддя Л.В. Шарко