РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.04.2023Справа № 910/7476/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №910/7476/22

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт»

про стягнення 39003,58 грн

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (далі - відповідач) про стягнення 39003,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №205026160 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки «NISSAN LEAF» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому позивач має право на відшкодування частини суми виплати на підставі Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого протоколом Президії МТСБУ № 464/2020 від 26.02.2020 відповідачем, оскільки цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи була застрахована також відповідачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 відкрито провадження у справі №910/7476/22 та, оскільки справа малозначна і було відсутнє клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Невід`ємною архівною складовою частиною Єдиного державного реєстру є Реєстр документів дозвільного характеру, Єдиний реєстр громадських формувань, Реєстр громадських об`єднань та Єдиний реєстр підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 12.09.2022 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 17-21.

Втім, ухвала суду була повернута органом поштового зв`язку без вручення відповідачу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з п.5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, день проставлення у поштовому повідомлені відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається днем вручення відповідачу ухвали суду в силу положень п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, судом також враховано, що відповідно до ч. 2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

За змістом частини 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень функціонує в межах Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 12.09.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Разом з цим, у відповідності до вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Втім, відповідач у визначений законом строк не подав ні відзиву на позовну заяву, ні клопотання про продовження строку на його подання.

Приписами ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.07.2021 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант», як страховиком, та ОСОБА_1 , як страхувальником, було укладено договір обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №205026160 (далі - договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Nissan Leaf», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2014 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 .

Згідно договору до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП.

Строк дії договору встановлено з 20.07.2021 по 19.07.2022 включно.

04.10.2021 року о 19 год. 55 хв. в м. Харкові на перехресті вул. Академіка Павлова та вул. Івана Камишева відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля марки «Nissan Leaf», державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_3 , а саме: гр. ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Nissan Leaf», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, недотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Opel Astra» державний номерний знак НОМЕР_3 , який зупинився попереду, у зв`язку з чим транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 16.11.2021 у справі №643/18479/21 встановлено порушення гр. ОСОБА_2 пунктів 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху України, визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

05.10.2021 року власник автомобіля марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_3 звернувся до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та

заявою про виплату, в якій відповідно до ст. 35 та п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просив здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 04.10.2021 за участю автомобіля марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля марки «Nissan Leaf», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 ,

Звітом №15519 від 03.11.2021 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, дата оцінки 04.10.2021, складений ТОВ «СЗУ Україна», суб`єкт оціночної діяльності Курилович Д.Ф. (сертифікат №371/18 від 02.05.2018) за наслідком проведеного експертного автотоварознавчого дослідження (оцінки) визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_3 , у розмірі 293984,11 грн, а вартість збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, у розмірі 135143,51 грн. При цьому, за дослідженням вартості придатних залишків №15577 від 03.11.2021 встановлено, що за результатами звіту №15519 від 03.11.2021 проведення відновлювального ремонту автомобіля марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_3 , недоцільно з економічної точки зору і визначено залишкову вартість ДТЗ у пошкодженому стані у розмірі 54536,35 грн.

22.12.2021 року позивачем був складений та підписаний страховий акт №782/21-ГПО, згідно з яким пошкодження транспортного засобу - автомобіля марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 78007,16 грн (135143,51 грн (вартість матеріального збитку) - 54536,35 грн (вартість ДТЗ у пошкодженому стані) - 2600,00 грн (франшиза)), особі, яка має право на отримання відшкодування, а саме ОСОБА_3 .

На підставі складеного страхового акту №782/21-ГПО Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант», виконуючи свої зобов`язання за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №205026160 від 19.07.2021, перерахувало суму страхового відшкодування в розмірі 78007,16 на рахунок власника автомобіля марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_3 , що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №5763 від 22.12.2021.

У той же час, на час дорожньо-транспортної пригоди 04.10.2021 був чинним договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту, оформлений полісом серії ЕР/203087189 зі строком дії з 10.03.2021 по 09.03.2022, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Nissan Leaf», державний номерний знак НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_2 .

Відтак, оскільки відповідальність за шкоду, заподіяну майну внаслідок експлуатації цього автомобіля була застрахована також відповідачем у справі, 31.01.2022 позивачем направлено відповідачу заяву №384 про відшкодування шкоди у розмірі 39003,58 грн (78007,16 грн/2), у відповідності до приписів Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого протоколом президії МТСБУ від 26.02.2020 №464/2020, яка залишена відповідачем без відповіді і реагування, що і стало підставою звернення до суду.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 989 Цивільного кодексу України визначено обов`язки страхувальника, відповідно до яких, страхувальник зобов`язаний, зокрема, при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується.

Пунктом 17.3 статті 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» також визначено, що при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

26.02.2020 року протоколом Президії Моторного (транспортного) страхового бюро України №464/2020 затверджений Порядок виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Порядок), метою якого є врегулювання відносин між страховиками-членами МТСБУ з питання забезпечення здійснення страхового відшкодування при наявності декількох внутрішніх договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2.1 статті 2 Порядку визначено, що наявність на момент укладення внутрішнього договору страхування в єдиній централізованій базі даних МТСБУ відомостей про інші чинні внутрішні договори страхування, укладені по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу, визнається достатнім доказом виконання страхувальником зобов`язання при укладенні внутрішнього договору страхування повідомити страховика про інші внутрішні договори страхування (обов`язки страхувальника, що передбачені пунктом 3 частини 1 статті 989 Цивільного кодексу України та п. 17.3 ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Отже, чинне законодавство дозволяє страхувальнику укладати декілька договорів страхування щодо одного об`єкта страхування з різними страховиками.

Позивач не заперечує факту обізнаності про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який ним страхувався, а саме: транспортний засіб марки «Nissan Leaf», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2014 року випуску, VIN-код НОМЕР_2 .

Так, з матеріалів справи вбачається, що на час укладення договору з позивачем, був чинним договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту, оформлений полісом серії ЕР/203087189 зі строком дії з 10.03.2021 по 09.03.2022, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Nissan Leaf», державний номерний знак НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_2 .

Транспортний засіб, згідно чинного законодавства, ідентифікується номерними знаками двигуна та кузова (шасі); ідентифікаційний номер транспортного засобу, або VIN-код - це унікальний серійний номер, що застосовується в автомобільній промисловості для індивідуального розпізнавання кожного механічного транспортного засобу, причіпного транспортного засобу, мотоцикла та мопеда, визначення яких подані в міжнародному стандарті ISO 3833.

При цьому, згідно п.п. 1.1, 1.4 ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальниками є юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

З відповіді управління патрульної поліції в Харківській області №281189 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що автомобіль марки «Nissan Leaf», за участю якого сталася ДТП 04.10.2021 має один і той же номер кузова, а саме: VIN-код НОМЕР_2 , а його реєстраційний номер змінено з НОМЕР_4 на номер НОМЕР_1 .

Отже, на час скоєння ДТП 04.10.2021 цивільно-правова відповідальність особи, винної у ДТП, за участю транспортного засобу марки «Nissan Leaf», державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахована в тому числі за полісом №ЕР/203087189 у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (відповідач).

Виходячи зі змісту ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною 2 статі 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Згідно із п. 5.1 Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик, який на умовах, визначених цим Порядком, здійснив відшкодування, у разі, якщо визначений ним розмір шкоди не сукупного розміру страхових сум, за відповідну шкоду, за усіма чинними на дату страхового випадку внутрішніми договорами страхування, визнається особою, яка надала послуги з відшкодування збитків, і згідно з пунктом 36.4 статті 36 Закону 1961 має право на отримання страхового відшкодування від інших страховиків, які уклали чинні на момент настання страхового випадку по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу внутрішні договори страхування.

03.06.2021 протоколом Президії Моторного (транспортного) страхового бюро України №500/2021 були внесені зміни до п. 5.2 Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким передбачено розрахунок розміру страхового відшкодування належного страховику, який здійснив виплату страхового відшкодування від кожного з інших страховиків.

Так, згідно із п. 5.2 Порядку (в редакції чинній на дату виникнення правовідносин) розмір страхового відшкодування належного страховику, який здійснив виплату страхового відшкодування, від інших страховиків, які уклали чинні на момент настання страхового випадку інші внутрішні договори страхування по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу визначається з огляду на положення статті 540 ЦК України у залежності розміру шкоди за формулою: Ск=(Св-Сш/Кс)/(Кс-1)-Ф, Ск - розмір страхового відшкодування (компенсації) належного страховику, який здійснив виплату страхового відшкодування від кожного іншого страховика, Св - розмір виплаченого заявником страхового відшкодування, Кс - кількість страховиків, які застрахували один об`єкт, на дату страхового випадку; Сш - розмір шкоди, заподіяної внаслідок страхового випадку; Ф - розмір франшизи.

Пунктом 5.3 Порядку визначено, що страховик за внутрішнім договором страхування якого настала подія, що має ознаки страхового випадку, але проведення виплати страхового відшкодування здійснено згідно з цим Порядком іншим страховиком і розмір шкоди не перевищує загального розміру страхових сум за відповідну шкоду, за усіма чинними на момент настання страхового випадку внутрішніми договорами страхування зобов`язаний здійснити страхове відшкодування такому іншому страховику протягом 15 днів з дати отримання заяви про виплату страхового відшкодування.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 06.07.2018 у справі №924/675/17, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи.

Зокрема, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За змістом ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може бути визначено як експертом, так і аварійним комісаром.

Отже, належним доказом розміру відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу може бути висновок особи, яка згідно чинного законодавства України має право на проведення експертної оцінки майна (суб`єкт оціночної діяльності або аварійний комісар).

У матеріалах справи наявний звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №15519 від 03.11.2021, складений суб`єктом оціночної діяльності Куриловичем Д.Ф., відповідно до якого ринкова вартість транспортного засобу марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_3 , станом на 04.10.2021 (без врахування аварійних пошкоджень) складає 135143,51 грн, вартість відновлювального ремонту 293984,11 грн.

Статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.02.2021 у справі №910/17947/15.

Відповідно до пункту 7.17 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ.

Згідно пункту 7.18 Методики вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно дослідження вартості придатних залишків №15577 від 03.11.2021 вартість транспортного засобу марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_3 , у пошкодженому стані складає 54536,35 грн.

Таким чином, сума відшкодування на яку має право власник транспортного засобу марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_3 , складає 80607,16 грн (135143,51 грн (ринкова вартість автомобіля) - 54536,35 грн (вартість придатних залишків)).

Як встановлено судом, ліміт відповідальності відповідача за полісом №ЕР/203087189 складає 130000,00 грн з розміром франшизи 0 грн, аналогічний розмір ліміту відповідальності за полісом №ЕР/205026160 і у позивача з розміром франшизи 2600,00 грн.

Позивачем виплачено потерпілому страхове відшкодування в розмірі 78007,16 грн, що підтверджується платіжним дорученням №5763 від 22.12.2021 (80607,16 грн - 2600,00 грн франшизи).

Пунктом 5.2 Порядку (в редакції чинній на дату виникнення правовідносин) визначено, що розмір страхового відшкодування належного страховику, який здійснив виплату страхового відшкодування, від інших страховиків, які уклали чинні на момент настання страхового випадку інші внутрішні договори страхування по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу визначається з огляду на положення статті 540 ЦК України у залежності розміру шкоди за формулою: Ск=(Св-Сш/Кс)/(Кс-1)-Ф, Ск - розмір страхового відшкодування (компенсації) належного страховику, який здійснив виплату страхового відшкодування від кожного іншого страховика, Св - розмір виплаченого заявником страхового відшкодування, Кс - кількість страховиків, які застрахували один об`єкт, на дату страхового випадку; Сш - розмір шкоди, заподіяної внаслідок страхового випадку; Ф - розмір франшизи.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що на момент вчинення ДТП позивачем та відповідачем застраховано цивільно-правову відповідальність особи, винної у ДТП, за участі транспортного засобу марки «Nissan Leaf», державний номерний знак НОМЕР_1 , позивач має право на відшкодування відповідачем виплаченого страхового відшкодування в розмірі 37703,58 грн, розрахованого наступним чином: 37703,58 грн = (78007,16 грн (виплачена позивачем сума) - (80607,16 грн (розмір шкоди)/2(кількість страховиків)) - 0 грн (франшиза за полісом відповідача), а не 39003,58 грн, як помилково визначив позивач.

31.01.2022 позивач звернувся до відповідача з вимогою №384 про відшкодування шкоди, у відповідності до приписів Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого протоколом президії МТСБУ від 26.02.2020 №464/2020, втім відповідач свого обов`язку з відшкодування виплаченого страхового відшкодування позивачу не виконав.

Приймаючи до уваги вищевикладене в сукупності, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для відшкодування відповідачем виплаченої позивачем суми страхового відшкодування власнику транспортного засобу марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_3 , у зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди 04.10.2021, у розмірі 37703,58 грн, в іншій частині позовних вимог належить відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлене до стягнення відшкодування, як і не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» підлягають задоволенню частково.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 76-80, 129, 165, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення 39003,58 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 17-21, ідентифікаційний код 22229921) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» (69068, м. Запоріжжя, вул. Вересаєва, буд. 3, ідентифікаційний код 31154435) страхове відшкодування у розмірі 37703 (тридцять сім тисяч сімсот три) грн 58 коп. та судовий збір у розмірі 2398 (дві тисячі триста дев`яносто вісім) грн 31 коп.

3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24.04.2023.

Суддя Т.В. Васильченко