ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2023 р. Справа № 924/904/22

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., за участю секретаря судового засідання Крестьянінова А.О., розглянувши матеріали справи

за позовом державного підприємства "Хмельницьке", с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке", с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Фонд державного майна України, м. Київ

про витребування з незаконного володіння ТОВ "Хмельницьке" приміщення будинку кімнати безпеки руху загальною площею 45,6 кв.м., яке знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:007:1058, власником яких є держава Україна, а законним користувачем ДП "Хмельницьке",

за участю представників учасників справи:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився;

третьої особи: Стецюк Т.Л.

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить витребувати з незаконного володіння ТОВ "Хмельницьке" приміщення будинку кімнати безпеки руху загальною площею 45,6 кв.м., яке знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:007:1058, власником яких є держава Україна, а законним користувачем ДП "Хмельницьке". В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ДП „Хмельницьке незаконно передало у власність ТОВ „Хмельницьке на підставі договору купівлі-продажу від 12.09.2013 року приміщення будинку кімнати безпеки руху загальною площею 45, 6 кв.м. за ціною 4984,10 грн. Зазначає, що в подальшому, з метою приховування незаконності низки договорів купівлі-продажу нежитлових будівель, якими відчужувалося майно держави України, на земельній ділянці з кадастровим номером :03:007:1058 та введення в оману інших людей, керівники та власники ТОВ „Хмельницьке перереєстрували його за поштовою адресою ДП „Хмельницьке (31340, вул. Центральна, 4, с. Лісові Гринівці, Хмельницький район, Хмельницька область), що дозволяло їм незаконно отримувати поштову кореспонденцію та користуватися безоплатно земельною ділянкою.

Вважає, що договір купівлі-продажу від 12.09.2013 є нікчемним, оскільки позивач не отримував жодних грошей згідно договорів про фінансову допомогу на зворотній основі від 03.12.2008 року в розмірі 544000,00 грн. та від 22.05.2009 року на суму 50000,00 грн.; продавець не мав повноважень на продаж майна без письмової згоди власника, а саме держави Україна у зв`язку з відсутністю у голови комісії з припинення юридичної особи ДП „Хмельницьке Марцинюка В.М. необхідного обсягу цивільної дієздатності під час підписання ним від імені ДП „Хмельницьке договору купівлі-продажу; було порушено Порядок відчуження об`єктів державної власності, затверджений Постановою КМУ №803 від 06 червня 2007 року (відчуження майна здійснюється шляхом його продажу на електронному аукціоні); спірне приміщення будинку кімнати безпеки руху загальною площею 45,6 к.м. вибуло з володіння ДП „Хмельницьке поза волею його дійсного власника, а саме держави Україна; оскільки право власності за покупцем на спірне приміщення набуто всупереч Закону, не вбачатиметься невідповідність заходу втручання держави Україна в право власності ТОВ "Хмельницьке".

Представник позивача в судове засідання 19.04.2023 року не з`явився, причин не вказав; належним чином повідомлений про час та місце розгляду спору, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою.

Згідно ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Оскільки позивач належним чином повідомлений про час та місце розгляду спору, не повідомив причин неявки, явка останнього не визнавалась обов`язковою, з огляду на наявність в матеріалах справи достатніх доказів для вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Відповідач також не скористався правом участі свого представника під час судового розгляду справи, у клопотанні від 19.04.2023 року просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача, проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

У відзиві на позов просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення мотивує тим, що на виконання договору про фінансову допомогу на зворотній основі від 03.12.2008 року ТОВ „Хмельницьке перерахувало ДП „Хмельницьке 544000,00 грн. та на виконання договору про фінансову допомогу на зворотній основі від 22.05.2009 року 50000,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Звертає увагу, що згідно акту звірки взаємних розрахунків на 25.04.2013 року, підписаного між ДП „Хмельницьке та ТОВ „Хмельницьке, станом на 25.04.2013 року наявна заборгованість в розмірі 594000,00 грн. на користь ТОВ „Хмельницьке. При цьому, відповідні договори про фінансову допомогу на зворотній основі є дійсними, їх дійсність в судовому порядку не оспорювалась.

Зазначає, що при укладанні договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12.09.2013 року голова комісії з припинення Марцинюк В.М. діяв на підставі наказу ФДМ України №554 від 23.04.2013 року, а відомості про нього як голови комісії з припинення були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, тому правочин відбувся з волі позивача.

В подальшому, відповідач звернувся до позивача з вимогою про повернення коштів фінансової допомоги, наслідком чого стало рішення позивача про відчуження відповідачу в рахунок погашення заборгованості нежитлових приміщень. Відтак, 12.09.2013 року між сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу, яким, з-поміж іншого, відчужено спірне приміщення, який підписаний зі сторони позивача уповноваженою особою, що діяла на підставі ЦК України та Статуту, а також рішення загальних зборів членів комісії з припинення ДП "Хмельницьке".

Стверджує, що договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12.09.2013 року не містить ознак нікчемності, а його дійсність позивачем в судовому порядку не оспорюється. Відтак, ТОВ „Хмельницьке є добросовісним набувачем спірного приміщення нежитлового приміщення будівлі зерноскладу, оскільки набуло права власності за оплатним договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12.09.2013 року, відповідний договір укладений у письмовій формі та є нотаріально посвідченим, підписаний уповноваженими представниками сторін, укладений з волі позивача на підставі наданих йому повноважень.

Додатково звертає увагу, що ДП „Хмельницьке станом на грудень 2022 року не є постійним землекористувачем земельної ділянки з кадастровим номером :03:007:1058, оскільки Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №333981 від 05 грудня 2011 року скасований.

Окрім того, просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку із спливом строку позовної давності, оскільки позивачу було відомо існування договору від 12.09.2013 року, позаяк останній укладався уповноваженою особою.

Третя особа в судовому засіданні та у поясненнях від 20.02.2023 року просить суд задовольнити позовні вимоги державного підприємства "Хмельницьке". В обґрунтування своєї позиції посилається на ч. 5 ст. 75 ГК України, відповідно до якої відчуження нерухомого майна здійснюється за умови додаткового погодження в установленому порядку з Фондом державного майна України. Однак, у Фонду відсутня інформація та документи щодо прийняття рішення стосовно надання згоди на відчуження майна ДП "Хмельницьке". Таким чином, вказує, що на час укладення договору купівлі-продажу законодавцем чітко було визначено порядок відчуження державного майна, яке перебуває у господарському віданні державних підприємств, вказані нормативно-правові акти є загальнодоступними і відповідач мав можливість з ними ознайомитись при здійсненні правочину та був зобов`язаний їх виконувати. Однак, в порушення вищезазначених норм законодавства договір було укладено, а державне майно відчужене поза волею власника. Також стверджує, що договір купівлі-продажу від 12.09.2013 року укладено особою, яка не мала на момент вчинення правочину достатньої цивільної дієздатності, державне майно вибуло поза волею власника, а отже є всі підстави для визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Наказом Міністерства аграрної політики України від 10.12.2007 №878 затверджено Статут державного підприємства „Хмельницьке. Відповідно до п. 1.1. Статуту ДП „Хмельницьке розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.04.2007р. № 158-р "Про внесення до сфери управління Мінагрополітики державних підприємств, що займаються виробництвом лікарської сировини" віднесено до сфери управління Мінагрополітики, наказом Міністерства аграрної політики України від 18.07.2007р. № 514 "Про прийняття державних підприємств, що займаються виробництвом лікарської сировини, до сфери управління Мінагрополітики" прийнято до сфери управління Мінагрополітики, наказом Міністерства аграрної політики України від 06.12.2007р. № 868 "Про перейменування підприємств, що займаються виробництвом лікарської сировини" перейменований держгосп "Хмельницький" у державне підприємство "Хмельницьке".

ДП „Хмельницьке є правонаступником прав та обов`язків держгоспу „Хмельницьке. Підприємство засноване на державній власності та підпорядковане Міністерству аграрної політики України та підзвітне йому.

Підприємство засноване на державній власності та підпорядковане Міністерству аграрної політики України (орган управління майном) та підзвітне йому.

Відповідно до п. 1.4. статуту підприємство є державним унітарним комерційним підприємством. Підприємство є юридичною особою по законодавству України.

Згідно п. 1.7. статуту підприємство не несе відповідальності за зобов`язаннями органу управління майном і держави, а орган управління майном і держава не несуть відповідальності за зобов`язаннями підприємства.

Підприємство несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому майном на праві господарського відання майном згідно чинного законодавства (п. 1.8. Статуту).

Пунктом 3.3. Статуту визначено, що виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображена в самостійному балансі підприємства, становить майно підприємства, яке є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання.

Згідно з п. 3.5. Статуту підприємство не має права безоплатно передавати належне йому майно іншим юридичним особам чи громадянам, крім випадків, передбачених законом. Відчужувати майнові об`єкти та земельні ресурси, що належать до основних фондів, підприємство має право лише за попередньою згодою органу управління майном, до сфери управління якого воно належить, і лише на конкурентних засадах, якщо інше не встановлено законом. Розпоряджатися у інший спосіб майном, що належить до основних фондів підприємство має право лише у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Господарським кодексом України та іншими законами.

У відповідності до п. 5.3. статуту директор підприємства самостійно вирішує питання діяльності підприємства за винятком тих, що визначені компетенцією органу управління майном.

Як передбачено п. 7.1. статуту, ліквідація та реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства здійснюється за рішенням органу управління майном або господарського суду згідно з чинним законодавством.

Пунктом 7.2. статуту передбачено, що ліквідація підприємства проводиться затвердженою ліквідаційною комісією, яка утворюється органом управління майном. До складу ліквідаційної комісії входять представники органу управління майном та підприємства.

З моменту призначення ліквідаційної комісії до неї переходять повноваження по управлінню підприємством. Ліквідаційна комісія складає проміжний та ліквідаційний баланси підприємства і подає його органу, який призначив ліквідаційну комісію.

Підприємство є ліквідованим з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про припинення його діяльності (п. 7.5. статуту).

Наказом Регіонального відділення по Хмельницькій області Фонду державного майна України „Про приватизацію майна державного підприємства „Хмельницьке №125 від 11.09.2008 вирішено приватизувати майно державного підприємства „Хмельницьке (, Хмельницький район, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4); дату оцінки та дату інвентаризації майна державного підприємства "Хмельницьке" визначено 30.09.2008р.

03.12.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю „Хмельницьке (позикодавець) та Державним підприємством „Хмельницьке в (позичальник) було укладено договір про фінансову допомогу на зворотній основі, відповідно до умов якого позикодавець передавав у власність позичальнику частинами грошові кошти у розмірі, що обумовлені цим договором, а позичальник зобов`язувався повернути таку суму грошових коштів у порядку та на умовах, визначених договором (п.1.1 договору).

Розмір фінансової допомоги (позики) за цим договором становить 544000,00 грн. (п.2.1 Договору).

Відповідно до п. 3.1 договору, позикодавець надає фінансову допомогу (позику) на вимогу позичальника, частинами, протягом певного часу, починаючи з 04 грудня 2008 року по 03 травня 2009 року, яка перераховується з розрахункового рахунку позикодавця на розрахунковий рахунок позичальника.

Пунктами 4.1, 4.2 договору передбачено, що строк надання фінансової допомоги (позики) позичальнику становить 17 місяців з моменту підписання сторонами цього договору. Остаточною датою повернення фінансової допомоги (позики) є 03.05.2009 року.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками.

На виконання договору ТОВ "Хмельницьке" перерахувало ДП "Хмельницьке" 544000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №21 від 04.12.2008 на суму 110000,00 грн., №21 від 16.12.2008 на суму 140000,00 грн., №35 від 25.12.2008 на суму 35 000,00 грн., №46 від 30.01.2009 на суму 125000,00 грн., №47 від 04.02.2009 на суму 34000,00 грн., №63 від 25.03.2009 на суму 50000,00 грн.; №69 від 15.04.2009 на суму 50000,00 грн.

Згідно наказу Міністерства аграрної політики України №142 від 05.03.2009р. функції управління майном державного підприємства "Хмельницьке" передано регіональному відділенню Фонду державного майна України по Хмельницькій області.

22.05.2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Хмельницьке (позикодавець) та Державним підприємством „Хмельницьке (позичальник) було укладено договір про фінансову допомогу на зворотній основі, відповідно до умов якого позикодавець передавав у власність позичальнику грошові кошти у розмірі, що обумовлені цим договором, а позичальник зобов`язувався повернути таку суму грошових коштів у порядку та на умовах, визначених договором (п. 1.1. договору).

Розмір фінансової допомоги (позики) за цим договором становить 50000,00 грн. (п.2.1 договору).

Відповідно до п. 3.1. договору, позикодавець надає фінансову допомогу (позику) на вимогу позичальника грошовими коштами, які 22 травня 2009 року перераховуються з розрахункового рахунку позикодавця на розрахунковий рахунок позичальника.

Пунктами 4.1, 4.2 договору передбачено, що строк надання фінансової допомоги (позики) позичальнику становить 11 місяців з моменту підписання сторонами цього договору. Остаточною датою повернення фінансової допомоги (позики) є 03.05.2010 року.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками.

На виконання договору ТОВ "Хмельницьке" перерахувало ДП „Хмельницьке 50000,00 грн. згідно платіжного доручення №76 від 22.05.2009 року.

Відповідно до наказу Фонду державного майна України №1113 від 21.07.2009 „Про припинення юридичної особи, у зв`язку з прийняттям рішення про приватизацію державного підприємства „Хмельницьке (наказ Регіонального відділення ФДМ України по Хмельницькій області від 11.09.2008 №125) та відповідно до ст.ст. 104, 105 ЦК України, а також ст. 33 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців прийнято рішення про припинення юридичної особи - Державне підприємство „Хмельницьке (31340, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, ) у процесі приватизації шляхом перетворення його у колективне сільськогосподарське підприємство та розпочати процедуру припинення юридичної особи державного підприємства „Хмельницьке.

05.12.2011 року Державному підприємству „Хмельницьке на підставі розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 07.11.2011 №1563/11 видано державний акт серія ЯЯ №9333981 на право постійно користування земельною ділянкою площею 7,6461 га, що розташована за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, Лісовогринівецька сільська рада, за межами населеного пункту. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №00004.

В матеріалах справи наявний кадастровий план земельної ділянки :03:007:1058.

Згідно з наказом Фонду державного майна України №554 від 23.04.2013 „Щодо припинення юридичної особи ДП „Хмельницьке, відповідно до ст. ст. 104-107 ЦК України, ст. 33 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та ст.5 Закону України „Про Фонд державного майна України, на підставі наказу Фонду державного майна України від 21.07.2009 №1113 та клопотання Голови Ради КСП „Ліктрави від 03.04.2013 №030413 щодо внесення змін до складу комісії з припинення юридичної особи ДП „Хмельницьке прийнято рішення про затвердження комісії з припинення юридичної особи державного підприємства „Хмельницьке (31340, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, ) у складі - голови Комісії Марцинюка Вадима Миколайовича, членів Комісії - Шлапака Юрія Анатолійовича, ОСОБА_1 та Площинського Віктора Володимировича.

Відповідні відомості про зміну до складу комісії з припинення юридичної особи ДП „Хмельницьке були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про що свідчить Витяг з ЄДР станом на 12.09.2013.

Згідно акту звірки взаємних розрахунків, підписаного між ДП „Хмельницьке та ТОВ „Хмельницьке станом на 25.04.2013 наявна заборгованість в розмірі 594000,00 грн. на користь ТОВ „Хмельницьке.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.09.2013 №8770422 за Державним підприємством „Хмельницьке 10.08.2013 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.08.2013 індексний номер 8127003, зареєстровано право власності на приміщення, будинку кімнати безпеки руху загальною площею 45, 6 кв.м., за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4.

28.08.2013року зборами членів комісії з припинення ДП „Хмельницьке прийнято рішення про відчуження ТОВ „Хмельницьке в рахунок кредиторської заборгованості будівлю зерноскладу вартістю 77198,6 грн., сушільний навіс для зерна вартістю 78925,5 грн., будівлю складу будматеріалів та міндобрив вартістю 48387,1 грн., приміщення сільськогосподарських машин вартістю 118841,9 грн., приміщення складу запчастин вартістю 23390,2 грн., приміщення гаражів вартістю 50365,4 грн., приміщення кімнати безпеки руху вартістю 4984,1 грн., приміщення сушки вартістю 31134 грн., приміщення сушки вартістю 80925,7 грн., всього майна на суму 513153 грн. Доручено голові комісії з припинення юридичної особи ДП „Хмельницьке Марцинюку В.М. підписувати договори купівлі-продажу будівель ДП „Хмельницьке в рахунок кредиторської заборгованості перед ТОВ „Хмельницьке.

12.09.2013 року між Державним підприємством „Хмельницьке (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Хмельницьке (покупець) укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення з метою погашення кредиторської заборгованості продавця перед покупцем у відповідності до договорів про фінансову допомогу на зворотній основі від 03.12.2008 та 22.05.2009.

За умовами п. 1.1. договору продавець зобов`язується передати покупцю у власність в рахунок погашення боргових зобов`язань, а покупець зобов`язується прийняти майно, яке є об`єктом купівлі-продажу (далі Об`єкт) приміщення будинку кімнати безпеки руху загальною площею 45, 6 кв.м., що розташоване за адресою: с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, вул. Центральна, буд. №4.

У п. 1.3. договору вказано, що відповідно до Звіту з незалежної оцінки, виданого Хмельницькою філією Товариством з обмеженою відповідальністю „Центр експертиз та бізнесу „Капітал Інвест 23.08.2013 року, ринкова вартість Об`єкта складає 4984,10 грн.

Згідно з п. 1.4. договору Об`єкт, що відчужується розташований на земельній ділянці загальною площею 7,6461 га, яка перебуває у користуванні продавця, відповідно до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою Серії ЯЯ №333981, виданого Хмельницькою районною державною адміністрацією Хмельницької області 05.12.2011 на підставі розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №1563/11 від 07.11.2011 та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №00004.

Пунктом 1.5. договору визначено, що згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №013 від 15.08.2013, виданого Управлінням Держземагенства у Хмельницькому районі, кадастровий номер земельної ділянки - :03:007:1058, її цільове призначення 01.01, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та її площа всього 7,6461.

Відповідно до п. 1.5. ціна договору складає 4984,10 грн., в тому числі ПДВ.

За домовленістю між сторонами проведення розрахунку підтверджується актом взаємозвірки (п. 2.1. договору).

Згідно з п. п. 3.1., 3.2. договору передача об`єкта здійснюється продавцем покупцю в 5-денний термін підписання договору. Передача об`єкта продавцем і прийняття об`єкта покупцем оформляється відповідним актом прийому-передачі, який підписується представниками сторін.

У п. 7.1. договору передбачено, що відповідно до ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України підставою виникнення права власності на об`єкт є державна реєстрація правочину. Право власності на об`єкт купівлі-продажу підлягає державній реєстрації відповідно до вимог ст. 182 Цивільного кодексу України.

У п. 7.2. договору сторони домовилися про те, що у зв`язку із продажем об`єкта, продавець зобов`язується відмовитися від користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування об`єкта, а покупець зобов`язується оформити право користування даною земельною ділянкою у відповідності до чинного законодавства України.

Договір від імені продавця підписаний головою комісії з припинення юридичної особи ДП „Хмельницьке Марцинюком В.М. та від імені покупця директором ТОВ „Хмельницьке Семиніною М.О., а також посвідчено приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Пруняком В.І. та зареєстрований в реєстрі за №1939.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 21.12.2020 у справі №924/971/20, яке набрало законної сили, визнано недійсним розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №1563/11 від 07.11.2011р., яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування ДП "Хмельницьке" на земельні ділянки на території Лісовогринівецької сільської ради; визнано недійним, виданий державним підприємством "Хмельницьке", Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,6461 га, у межах згідно з планом на території Лісовогринівецької сільської ради, серія ЯЯ № 333981 від 05.12.2011р.; скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :03:007:1058, площею 7,6461 га, що розташована за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, Лісовогринівецької сільської ради та державну реєстрацію права постійного користування земельної ділянки згідно Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 333981 від 05.12.2011р.

Листом від 17.02.2022 за №10-52-3201 Фонд державного майна України надав відповідь на запит від 17.01.2022 за №0015 голови комісії з припинення юридичної особи ДП „Хмельницьке Хабаля М.Й., в якому повідомив, що Фонд відповідно до Порядку відчуження об`єктів державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2007 №803, в період з 01.01.2008 по 31.12.2014 не готував рішень щодо надання погодження на відчуження нерухомого мана підприємства та як наслідок відсутня інформація щодо надання голові комісії з припинення ДП „Хмельницьке Марцинюку В.М. або директору підприємства довіреностей з повноваженнями на відчуження нерухомого майна ДП „Хмельницьке.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке бюро нерухомості" на замовлення товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке" виготовлено висновок про вартість майна №070223/2 від 07.02.2023 року, відповідно до якого ринкова вартість приміщення будинку кімнати безпеки руху, загальною площею 45, 6 кв.м., що розташована за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, становить 250125,00 грн.

З вищевикладеного, позивач звернувся з даним позовом до суду з підстав, викладених у позовній заяві.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Зі змісту ст. 4 ГПК України слідує, що особа має право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 167 ЦК України держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Частинами 1-4, 9 ст. 73 ГК України визначено, що державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління. Орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління. Найменування державного унітарного підприємства повинно містити слова "державне підприємство". Державні унітарні підприємства діють як державні комерційні підприємства або казенні підприємства.

Як слідує з положень п.п. 1.1., 1.4 Статуту державне підприємство "Хмельницьке" розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.04.2007р. №158-р "Про внесення до сфери управління Мінагрополітики державних підприємств, що займаються виробництвом лікарської сировини" віднесено до сфери управління Мінагрополітики. Підприємство засноване на державній власності та підпорядковане Міністерству аграрної політики України (орган управління майном) та підзвітне йому. Підприємство є державним унітарним комерційним підприємством. Підприємство є юридичною особою по законодавству України.

Згідно з п.п. 1.8, 3.3. Статуту підприємство несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном згідно чинного законодавства. Виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображена в самостійному балансі підприємства, становлять майно підприємства, яке є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання.

В подальшому, згідно наказу Міністерства аграрної політики України №142 від 05.03.2009 року, функції з управління майном державного підприємства "Хмельницьке" передано регіональному відділенню Фонду державного майна України по Хмельницькій області.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про Фонд державного майна України" Фонд державного майна України здійснює свої повноваження безпосередньо і через регіональні відділення в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі та представництва у районах та містах, створених Фондом державного майна України, у разі необхідності.

Абзацом 5 ч. 6 ст. 73 ГК України передбачено, що особливості управління державним унітарним підприємством визначаються Законом України "Про управління об`єктами державної власності".

Так, згідно зі статтею 1 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" (в редакції на час укладення договорів купівлі-продажу) управління об`єктами державної власності - здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Стаття 3 цього Закону визначає, що об`єктами управління державної власності є, зокрема, майно, яке передане державним комерційним підприємствам (державні підприємства).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" (в редакції на час укладення договору купівлі-продажу) суб`єктами управління об`єктами державної власності є: Кабінет Міністрів України; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері управління об`єктами державної власності; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку; міністерства та інші органи виконавчої влади; Фонд державного майна України; органи, що забезпечують діяльність Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України; органи, які здійснюють управління державним майном відповідно до повноважень, визначених окремими законами; державні господарські об`єднання, державні холдингові компанії, інші державні господарські організації.

Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 статті 319 ЦК України).

За змістом статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зазначений спосіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння.

Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом України.

Правовий аналіз положень статті 387 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до невласника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі.

Віндикаційний позов належить до речово-правових способів захисту; захищає право власності в цілому, оскільки він пред`являється у тих випадках, коли порушено права володіння, користування та розпорядження одночасно.

Сторонами у віндикаційному позові є власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але вже й фактично нею не володіє, та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і недобросовісний).

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України.

Статтею 16 Цивільного кодексу України положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 04.10.2017р. у справі № 914/1128/16, постанові Верховного Суду від 22.01.2019р. у справі № 912/1856/16.

Як вбачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.08.2013 та п. 1.8. Статуту ДП "Хмельницьке" спірне майно (приміщення, будинку кімнати безпеки руху) відноситься до державної форми власності та належить позивачу на праві господарського відання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ,4 ст. 136 ГК України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб`єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб`єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Отже, право господарського відання - це право юридичних осіб, які здійснюють підприємницьку господарську діяльність, похідне від права власності, з обмеженням повноваження розпоряджатися окремими видами майна за згодою власника. Таким чином, право господарського віддання не є тотожним поняттю - права власності, оскільки перше є правовою формою реалізації права державної і комунальної власності спеціально створеними суб`єктами різних організаційно-правових форм, які у встановленому порядку набувають статусу юридичної особи. При цьому власником майна залишається держава або відповідна територіальна громада.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 923/223/19 та від 10 жовтня 2019 року у справі № 918/376/17.

Відповідно до ст. 170 ЦК України держава набуває та здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Статтею 326 ЦК України встановлено, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Згідно з ч. 2 ст. 73 ГК України орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Із наведених положень законодавства слідує, що в державного підприємства "Хмельницьке" при продажу приміщень, закріплених за ним на праві господарського відання, обмежена правомочність щодо розпорядження таким майном, при цьому в даному випадку уся сукупність компонентів права власності (володіння, користування та розпорядження) належить державі в особі Фонду державного майна, який згідно Закону України "Про управління об`єктами державної власності" та наказу № 142 від 05.03.2009р. Міністерства аграрної політики України є суб`єктом управління об`єктами державної власності щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 06.09.2019р. у справі № 910/7364/18 зазначила, що саме власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (частина 1 статті 317 Цивільного кодексу України), які він може реалізовувати на власний розсуд. Тобто лише власник має право на визначення юридичної долі свого майна, у тому числі й шляхом надання майна іншим особам, а також повернення (вилучення) цього майна від відповідних суб`єктів. Аналогічна правова позиція викладена у пункті 64 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019р. у справі № 910/12224/17.

Право на витребування майна з чужого незаконного володіння належить лише власнику такого майна. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019р. у справі № 522/7636/14-ц.

Висновки щодо застосування положень статей 387, 388 Цивільного кодексу України щодо наявності права на витребування майна саме у власника такого майна закріплені також у постановах Верховного Суду у справах № 183/1617/16, № 372/266/15-ц, № 50/311-6.

Судом встановлено, що власником спірного майна є держава в особі Фонду державного майна (орган управління майном позивача), який є представником власника і виконує його функції, і саме Фонд наділений правом звернутися з позовом про витребування свого майна з чужого незаконного володіння в порядку статей 387, 388 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, оскільки віндикаційний позов у даній справі заявлено не власником майна, відсутні підстави для його задоволення.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (14-208цс18) зазначила, що однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З огляду на вказане у разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові.

Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем.

Проте, як встановлено вище, позивач у даній справі не є власником майна, тому відсутні підстави для реєстрації за останнім права власності на спірне майно, яке зареєстроване за відповідачем.

З огляду на вищезазначене позовні вимоги, заявлені ДП "Хмельницьке", задоволенню не підлягають.

Щодо заяви відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.05.2014 у справі №3-14г14, у постановах Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №369/6892/15-ц, від 31.10.2018 у справі №367/6105/16-ц, від 07.11.2018 у справі №575/476/16-ц, від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, від 26.11.2019 у справі №904/841/18, від 20.01.2020 у справі №924/774/18, від 07.04.2021 у справі №911/2669/19, від 13.10.2021 у справі №914/687/20.

Оскільки за наслідками розгляду спору по суті суд відмовляє у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання щодо спливу позовної давності.

Судові витрати зі сплати судового збору та понесені позивачем витрати під час розгляду справи у зв`язку з відмовою в задоволенні позову покладаються на позивача згідно ст. 129 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 163 ГПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Згідно наявного у матеріалах справи висновку про вартість майна №070223/2 від 07.02.2023 року ринкова вартість приміщення будинку кімнати безпеки руху загальною площею 45,6 кв.м., що розташоване за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, становить 250 125,00 грн.

Таким чином, враховуючи приписи ч. 4 ст. 129, ч. 2 ст. 163 ГПК України, ч. 2 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", зважаючи на ринкову вартість спірного майна, а також сплачену позивачем суму судового збору при поданні позову (2481,00 грн.), суд дійшов висновку, що розмір недоплаченого судового збору за звернення до суду з майновою позовною вимогою про витребування майна має становити 1 270,88 грн., який покладається на позивача та підлягає стягненню в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові державного підприємства "Хмельницьке", с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницьке", с. Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Фонд державного майна України, м. Київ, про витребування з незаконного володіння ТОВ "Хмельницьке" приміщення будинку кімнати безпеки руху загальною площею 45,6 кв.м., яке знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :03:007:1058, власником яких є держава Україна, а законним користувачем ДП "Хмельницьке", відмовити.

Стягнути з державного підприємства "Хмельницьке" (Хмельницька область, Хмельницький район, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4, ідентифікаційний код 31375045) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у Хмел.обл/Хмельниц мтг/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA3022775; код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір (за позовом ДП "Хмельницьке", ідентифікаційний код 31375045, до господарського суду Хмельницької області по справі № 924/904/22) у розмірі 1270,88 грн. (одна тисяча двісті сімдесят грн. 88 коп.).

Видати наказ

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21.04.2023 року

Суддя М.В. Музика

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/

Віддрук. у 4 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу (31340, Хмельницький район, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4) - рек. з пов. про вручення; 3 - відповідачу (31340, Хмельницький район, с. Лісові Гринівці, вул. Центральна, 4) - рек. з пов. про вручення; 4 - третій особі (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9) - рек. з пов. про вручення