РІШЕННЯ

Іменем України

21 квітня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/282/23
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Федоренко Ю.В., розглянувши матеріали справи у порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА",

юридична адреса: вул. Госпітальна, буд.12-Е, 3 поверх, кімната 16, м. Київ, 01601,

поштова адреса: пр-т Перемоги, 126Б, м. Чернігів, 14013

е-mail:

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "БІРВІЛЬ",

вул. Київська, буд.74, м. Чернігів, 14034

про стягнення 199 979,57 грн

без виклику представників учасників справи

Встановив:

Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІРВІЛЬ" про стягнення 199 979,57 грн, а саме: заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію за період січень, лютий, травень 2022 року у сумі 137802,24 грн, пені в сумі 44414,34 грн, трьох відсотків річних в сумі 2664,86 грн, інфляційних втрат в сумі 15098,12 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору про постачання електричної енергії споживачу від 14.09.2021 №1000541 та підписаної заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу, яка є додатком №1 до договору.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою суду від 22.02.2023 відкрито провадження у справі № 927/282/23 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання); встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов та відповіді на позов. Позивачу копія ухвали від 22.02.2023 направлена судом на електронну адресу, яка зазначена ним у позовній заяві. Вказане свідчить про належне повідомлення позивача про розгляд Господарським судом Чернігівської області справи №927/282/23.

Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 22.02.2023, яка направлялась відповідачу на вказану в позовній заяві адресу: вул. Київська, буд.74, м. Чернігів, 14034 повернута на адресу суду відділенням зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд здійснив запит та отримав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "БІРВІЛЬ", з якого вбачається, що станом на 22.02.2023 місцезнаходженням юридичної особи є вул. Київська, буд.74, м. Чернігів, 14034. Витяг долучено судом до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 242 ГПК України визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Заяв про зміну місцезнаходження від відповідача не надходило.

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19.

Оскільки копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 22.02.2023 направлялась відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві та ЄДР, повернулась на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою", суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановлення йому строку для подання відзиву.

За приписами ч.1 ст.9 ГПК України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Таким чином, судом було вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та відповідач не був позбавлений права та можливості також ознайомитись з ухвалою суду від 22.02.2023 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи положення ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами в силу приписів ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідачем не подано відзив на позов у встановлений судом строк без поважних причин.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Обставини справи встановлені судом.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" є постачальником електричної енергії споживачам на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг згідно з постановою №429 від 14.06.2018.

За витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань ТОВ "Енера Чернігів" зареєстроване як юридична особа, основним видом економічної діяльності якого є торгівля електроенергією, код КВЕД 35.14.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "БІРВІЛЬ", (далі - споживач) шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу, на виконання вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України, уклав з ТОВ "ЕНЕРА" (далі - постачальник) договір про постачання електричної енергії споживачу №1000541 від 14.09.2021 (надалі - Договір, а.с. 16-19). У заяві-приєднання (а.с. 22) зокрема, зазначена адреса об`єкту та ЕІС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживання: 140034, м. Чернігів, вул. В. Дрозда, буд. 2; ЕІС-код точки 62Z999.

Вказано, що початок постачання електричної енергії за Договором з 01.10.2021.

Згідно пунктів 2.1.-2.2. Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії.

Як вбачається із заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу, оператор системи, з яким споживач уклав договір розподілу електричної енергії, АТ "Чернігівобленерго".

У відповідності до пунктів 5.1.-5.7. Договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору. Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії. Інформація про діючу ціну електричної енергії має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до початку її застосування із зазначенням порядку її формування. Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, в тому числі у разі її зміни. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Розрахунки споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок).

Оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем. Наведене узгоджується з умовами Комерційної пропозиції до цього Договору, зокрема, за графою "Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та термін його оплати", оплата рахунку має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше 5 робочих днів від дати його отримання споживачем.

Згідно з пунктами 6.1.5. та 6.1.8. Договору споживач має право безоплатно отримувати інформацію про обсяги та інші параметри власного споживання електричної енергії; вимагати від постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і в випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою вимагати проведення звіряння розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим Договором та чинним законодавством порядку.

У відповідності до п.6.2.1. Договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем згідно умов Договору складено Акти прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії, а саме:

-№1000541/39313/1 від 31.01.2022 про передачу відповідачу активної електричної енергії за січень 2022 в об`ємі 30756 кВт/год на загальну суму 119927,58 грн. На оплату спожитої активної електроенергії за січень 2022 позивачем виставлено відповідачу до сплати рахунок № 1000541/39313/1 від 31.01.2022 в сумі 119927,58 грн. У вказаному рахунку зазначено, що остаточний розрахунок по даному рахунку необхідно здійснити в термін до 16.02.2022 включно (а.с. 23,26);

-№1000541/54961/1 від 28.02.2022 про передачу відповідачу активної електричної енергії за лютий 2022 в об`ємі 30779 кВт/год на загальну суму 99466,12 грн. На оплату спожитої активної електроенергії за лютий 2022 позивачем виставлено відповідачу до сплати рахунок № 1000541/54961/1 від 28.02.2022 в сумі 99466,12 грн. У вказаному рахунку зазначено, що остаточний розрахунок по даному рахунку необхідно здійснити в термін до 21.03.2022 включно (а.с. 24, 27);

-№1000541/86123/1 від 31.05.2022 про передачу відповідачу активної електричної енергії за травень 2022 в об`ємі 10684 кВт/год на загальну суму 36922,02 грн. На оплату спожитої активної електроенергії за травень 2022 позивачем виставлено відповідачу до сплати рахунок № 1000541/86123/1 від 31.05.2022 в сумі 36922,02 грн. У вказаному рахунку зазначено, що остаточний розрахунок по даному рахунку необхідно здійснити в термін до 17.06.2022 включно (а.с. 25, 28).

Так, позивач поставив відповідачу у січні, лютому, травні 2022 року електричну енергію в об`ємі 72219 кВт/год на загальну суму 256315,72 грн.

Проте, вказані Акти та рахунки відповідачем не підписано. Зазначені документи надіслані відповідачу листами ТОВ «Енера» від 03.06.2022 № 03.1/682 та від 13.07.2022 № 03.1/1081 з описами вкладення (а.с. 29-36).

Позивач у позовній заяві зазначив, що станом на 01.01.2022 у споживача існував кредит за особовим рахунком в сумі 118513,48 грн і таким чином сума боргу за січень 2022 склала 1414,10 грн; на дату подання позовної заяви до суду у відповідача існує заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію за період січень, лютий, травень 2022 року в сумі 137802,24 грн згідно поданого розрахунку заборгованості.

Позивач у позовній заяві вказує на те, що протиправна поведінка відповідача, що полягає в ухиленні від оплати вартості спожитої електроенергії, поставленої позивачем у спірному періоді, порушило права останнього на своєчасне отримання плати за поставлену електроенергію, що стало підставою даного позову.

Також позивач у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань просить суд стягнути з останнього пеню в сумі 44414,34 грн, три відсотки річних в сумі 2664,86 грн, інфляційні втрати в сумі 15098,12 грн.

Оцінка аргументів та нормативно-правове обґрунтування.

Предметом позову в даній справі є стягнення з відповідача заборгованості по сплаті за електричну енергію за період січень, лютий, травень 2022 року у сумі 137802,24 грн поставлену позивачем за Договором та стягнення пені в сумі 44414,34 грн, трьох відсотків річних в сумі 2664,86 грн, інфляційних втрат в сумі 15098,12 грн за неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань.

Тобто до обставин, що входять до предмету доказування в даній справі, належить наявність між сторонами договірних правовідносин; факт порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати за поставлену та отриману ним електричну енергію.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (надалі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Учасники ринку електричної енергії за статтею 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу.

За приписами частин 1-4 статті 276 ГК України загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. У разі якщо енергія виділяється в рахунок замовлення на пріоритетні державні потреби (ліміту), енергопостачальник не має права зменшувати абоненту цей ліміт без його згоди. Пропозиції абонента щодо кількості та видів енергії, строків її відпуску є пріоритетними за наявності виробничих можливостей в енергопостачальника. Показники якості енергії узгоджуються сторонами шляхом погодження переліку (величини) показників, підтримання яких є обов`язком для сторін договору. Строки постачання енергії встановлюються сторонами в договорі виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила).

У п.2 вказаної Постанови зазначено, що укладання договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною в додатку до цієї постанови.

Відповідно до п.1.2.15. Правил для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов у цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

За п.3.1.7. Правил договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

Наведене узгоджується з умовами п.3.2.6. Правил, за яким укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується в передбаченому договором порядку (п.3.2.14. Правил).

Відповідно до частини 1 статті 202 та частини 1 статті 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 633 ЦК України передбачено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Положення частини 1 статті 634 ЦК України передбачають, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини 1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Виходячи зі змісту статті 193 ГК України та статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Частинами 6, 7 статті 276 ГК України визначено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), установлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

За частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно з умовами комерційної пропозиції (додаток 2 до Договору) оплата рахунка здійснюється протягом 5 робочих днів від дати отримання рахунка.

Відповідно до п. 4.14. Правил платіжний документ (рахунок) має надаватися споживачу в терміни та спосіб, визначені відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції або умов договору.

Датою отримання платіжного документа вважається: 1) дата вручення, що підтверджується підписом одержувача (споживача або його уповноваженої особи); 2) дата його отримання від кур`єра; 3) відмітка про реєстрацію вхідної кореспонденції; 4) дата його відкриття споживачем на персональній сторінці (особовому кабінеті) споживача на офіційному вебсайті електропостачальника, оператора системи, що може бути підтверджено програмною платформою, яка забезпечує роботу персональної сторінки з визначенням дати та часу його відкриття; 5) дата отримання іншими засобами комунікації (електронною поштою, факсимільним зв`язком тощо) чи в інший спосіб з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу та комерційною пропозицією та/або договором споживача на розподіл (передачу) електричної енергії; 6) третій календарний день з дати його отримання поштовим відділенням зв`язку, на території обслуговування якого розташований об`єкт споживача (у разі направлення засобами поштового зв`язку рекомендованим або цінним листом).

Пунктом 13.8. Договору сторони передбачили, що усі повідомлення за цим Договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто за зазначеними в цьому Договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача.

Як вбачається з доказів направлення позивачем відповідачу Актів прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії від 31.01.2022 та від 28.02.2022; рахунків від 31.01.2022 та від 28.02.2022, зазначені документи були отримані поштовим відділенням зв`язку 04.06.2022.

Отже, відповідно до умов Правил та п. 13.8. Договору, датою отримання відповідачем зазначених Актів та рахунків є 04.06.2022.

Як вбачається з доказів направлення позивачем відповідачу Акту прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії від 31.05.2022 та рахунку від 31.05.2022, зазначені документи були отримані поштовим відділенням зв`язку 14.07.2022.

Отже, відповідно до умов Правил та п. 13.8. Договору, датою отримання відповідачем зазначених Актів та рахунків є 14.07.2022.

Враховуючи умови комерційної пропозиції рахунки повинні бути оплачені відповідачем протягом 5 робочих днів від дати отримання рахунка.

Заперечення або заяви щодо незгоди з нарахованими в платіжних документах сумами, як передбачено абз. 3 п. 2.3.5. Правил, відповідачем не подавалися.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частин 1 та 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач доказів оплати боргу за Договором в розмірі 137802,24 грн з оплати за спожиту електричну енергію за період січень, лютий, травень 2022 року, а також доказів, які спростовують наявність боргу в заявленому до стягнення розмірі, в ході розгляду даної справи до суду не надав.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов`язання щодо своєчасного розрахунку за спожиту електроенергію, беручи до уваги відсутність належних доказів погашення відповідачем наявної заборгованості, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 137802,24 грн є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у розумінні ст.230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно комерційної пропозиції (додаток № 2 до Договору) за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Позивач просить стягнути з відповідача 44414,34 грн грн пені за період з 15.06.2022 по 15.02.2023 згідно розрахунку (а.с. 43).

Судом встановлено, що позивачем неправомірно здійснено нарахування пені поза межами шестимісячного строку від дня прострочення зобов`язання. Враховуючи приписи ст. 232 Господарського кодексу України, період за який має нараховуватися пеня - з 15.06.2022 по 15.12.2022 на суму боргу 100880,22 (січень -лютий 2022) та з 25.07.2022 по 25.01.2023 на суму боргу 36922,02 грн (травень 2022). За перерахунком суду розмір пені за вказаний період складає 34784,24 грн який стягується на користь позивача.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати вартості електричної енергії, поставленої за Договором у січні, лютому, травні 2022 позивач нарахував та заявив до стягнення три відсотки річних в сумі 2664,86 грн та інфляційних втрат в сумі 15098,12 грн за період з 15.06.2022 по 15.02.2023, на підставі доданих до позовної заяви розрахунків (а.с.44-45).

Відповідно до п. 9.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

Статтею 625 Цивільного кодексу України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таких висновків у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, у постанові від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц, у постанові від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц, у постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

Виходячи з того, що відповідач припустився прострочення виконання зобов`язання по оплаті спожитої електричної енергії, позивач здійснив нарахування 3% річних з простроченої суми в загальному розмірі 2664,86 грн., у т.ч.: 2039,72 грн - за період з 15.06.2022 по 15.02.2023 на суму боргу 100880,22 грн (за січень-лютий 2022 року) та 625,15 грн - за період з 25.07.2022 по 15.02.2023 на суму боргу 36922,02 грн (за травень 2022 року), та інфляційних у розмірі 15098,12 грн за період з 15.06.2022 по 15.02.2023 згідно розрахунків (а.с. 44-45).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд доходить висновку про їх правильне нарахування, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача 137802,24 грн боргу; 34784,24 грн пені; 2664,86 грн 3% річних та 15098,12 грн інфляційних нарахувань. У частині стягнення 9630,1 грн пені - відмовити. Розподіл судових витрат.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, становить 2855,24 грн.

Керуючись ст. 14, 73, 74, 76, 79, 86, 129, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІРВІЛЬ" (вул. Київська, буд.74, м. Чернігів, 14034; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА", юридична адреса: вул. Госпітальна, буд.12-Е, 3 поверх, кімната 16, м. Київ, 01601, поштова адреса: пр-т Перемоги, 126Б, м. Чернігів, 14013, , на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_1 в АБ "Укргазбанк", МФО 320478) 137802,24 грн заборгованості.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІРВІЛЬ", (вул. Київська, буд.74, м. Чернігів, 14034; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА", юридична адреса: вул. Госпітальна, буд.12-Е, 3 поверх, кімната 16, м. Київ, 01601, поштова адреса: пр-т Перемоги, 126Б, м. Чернігів, 14013, , на поточний рахунок № НОМЕР_2 в АТ "Райффайзен банк") 34784,24 грн пені, 2664,86 грн 3% річних та 15098,12 грн інфляційних нарахувань, 2855,24 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Ю.В. Федоренко