СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Харків Справа №917/293/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,

за участю представників сторін:

від позивача Третяк В.В.,

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Оболонь» (вх.№1504П від 23.12.2022) на рішення Господарського суду Полтавської області від 21.09.2022 у справі №917/293/21 (м. Полтава, суддя Солодюк О.В.),

за позовом Оболонської сільської ради, с. Оболонь, Семенівський район, Полтавська область,

до Приватного сільськогосподарського підприємства «Оболонь», с. Оболонь, Семенівський район, Полтавська область,

про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень та припинення права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Оболонська сільська рада звернулася з позовною заявою до Приватного сільськогосподарського підприємства «Оболонь» про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46437465 від 12.04.2019 року та припинення права власності номер 31147739 на земельну ділянку площею 66,5 га, кадастровий номер :00:001:0153, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за Приватним сільськогосподарським підприємством «Оболонь» ();

скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46437071 від 12.04.2019 року та припинення права власності номер 31147315 на земельну ділянку площею 17,8 га, кадастровий номер :00:005:0634, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за Приватним сільськогосподарським підприємством «Оболонь» ();

скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46436708 від 12.04.2019 року та припинення права власності номер 31147013 на земельну ділянку площею 3,3012 га, кадастровий номер :00:005:0633, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за Приватним сільськогосподарським підприємством «Оболонь» ();

скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46435809 від 12.04.2019 року та припинення права власності номер 31146514 на земельну ділянку площею 16,3 га, кадастровий номер :00:002:0173, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за Приватним сільськогосподарським підприємством «Оболонь» ().

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 21.09.2022 позов задоволено.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46437465 від 12.04.2019 року та припинено право власності номер 31147739 на земельну ділянку площею 66,5 га, кадастровий номер :00:001:0153, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за Приватним сільськогосподарським підприємством «Оболонь» ().

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46437071 від 12.04.2019 року та припинено право власності номер 31147315 на земельну ділянку площею 17,8 га, кадастровий номер :00:005:0634, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за Приватним сільськогосподарським підприємством «Оболонь» ().

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46436708 від 12.04.2019 року та припинено право власності номер 31147013 на земельну ділянку площею 3,3012 га, кадастровий номер :00:005:0633, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за Приватним сільськогосподарським підприємством «Оболонь» ().

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46435809 від 12.04.2019 року та припинено право власності номер 31146514 на земельну ділянку площею 16,3 га, кадастровий номер :00:002:0173, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за Приватним сільськогосподарським підприємством «Оболонь» ().

Стягнуто з Приватного сільськогосподарського підприємства «Оболонь», вул. Позена, 42, с. Оболонь, Семенівського району, Полтавської області,38230, на користь Оболонської сільської ради, вул. Позена, 1/2, с. Оболонь, Семенівського району, Полтавської області, 38230, - 9 080,00 грн. - витрати по сплаті судового збору.

Ухвалено видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Приватне сільськогосподарське підприємство «Оболонь» з вказаним рішенням суду не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Полтавської області у справі №917/293/21 від 21.09.2022; скасувати рішення Господарського суду Полтавської області у справі №917/293/21 від 21.09.2022 повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Оболонської сільської ради до Приватного сільськогосподарського підприємства «Оболонь» про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень та припинення права власності, відмовити у повному обсязі; здійснити розподіл судових витрат, в тому числі витрат на правову (правничу) допомогу.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що повний текст оскаржуваного рішення суду представник відповідача отримав засобами електронної пошти 22.11.2022.

В обґрунтування своєї позиції по справі апелянт посилається на відсутність порушеного права позивача, а саме на те, що по-перше, Оболонська сільська рада, звертаючись до суду з позовом до ПСП «Оболонь» не обґрунтувала свої вимоги порушенням її прав у виді ненадходження коштів зі сплати земельного податку на рахунок позивача. Зокрема, судом першої інстанції порушено норми ГПК України, самовільно встановлено обставину, яка не була предметом доказування у цій справі та на підставі доказу (довідки виконавчого комітету Оболонської сільської ради Семенівського району від 16.05.2019 №295), що не є належним та допустимим доказом несплати ПСП «Оболонь» земельного податку за спірні земельні ділянки у справі №917/293/21. По-друге, апелянт вказує, що ПСП «Оболонь» не порушує права позивача власника земельних ділянок в силу п.24 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, оскільки позивач не набув у порядку ст.117 ЗК України права комунальної власності на спірні земельні ділянки.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 витребувано у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/293/21. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції. Копію цієї ухвали надіслано скаржнику та Господарському суду Полтавської області.

23.01.2023 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №917/293/21 (вх.№935).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2023 апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Оболонь» (вх.№1504П від 23.12.2022) на рішення Господарського суду Полтавської області від 21.09.2022 у справі №917/293/21 залишено без руху. Встановлено апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги. Повідомлено апелянта про можливість подати заяву про усунення недоліків у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги». Повідомлено апелянта, що заява про усунення недоліків повинна надійти до суду апеляційної інстанції не пізніше п`ятого дня з наступного дня після закінчення десятиденного строку на усунення недоліків. Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

В строк, наданий судом, від апелянта надійшла заява (вх.№2009 від 16.02.2023) про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали суду від 27.01.2023. Зокрема, апелянтом надано докази сплати судового збору у належному порядку та розмірі (платіжна інструкція №2 від 09.02.2023).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2023 поновлено Приватному сільськогосподарському підприємству «Оболонь» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у справі №917/293/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Оболонь» (вх.№1504П від 23.12.2022) на рішення Господарського суду Полтавської області від 21.09.2022 у справі №917/293/21. Встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Відзив має бути оформлено у відповідності до вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Східним апеляційним господарським судом в умовах воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України рекомендовано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (відзиви, заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд» (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати їх з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/ Учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень.

Від Оболонської сільської ради надійшов відзив (вх.№2338ел.3824 від 28.02.2023), який долучено до матеріалів справи.

В обґрунтування своєї позиції по справі позивач зазначає, що його права є порушеними з огляду на наступне: 1. Оболонська сільська рада є власником спірних земельних ділянок, тобто зареєстроване право власності за ПСП «Оболонь» унеможливлює розпорядження земельними ділянками сільській раді; 2. спірні земельні ділянки знаходяться на території Оболонської сільської ради, відтак кошти за користування земельними ділянками повинні надходити до місцевого бюджету Оболонської сільської ради; 3. Державний акт на право постійного користування землею (який скасовано рішенням суду у справі №917/841/19), на підставі якого було незаконно зареєстровано право власності за ПСП «Оболонь», виданий відповідно до рішення Оболонської сільської ради народних депутатів Семенівського району Полтавської області віл 27.12.1995 №6.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.03.2023 призначено справу №917/293/21 до розгляду на 20.04.2023 о 09:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132. Повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Роз`яснено учасникам справи, що в умовах дії режиму воєнного стану, з міркувань безпеки та враховуючи приписи ст.3 Конституції України, розгляд апеляційної скарги може бути перенесений на іншу дату. Запропоновано учасникам справи заздалегідь визначитися із бажанням та можливістю взяти участь у судовому засіданні, про що письмово повідомити Східний апеляційний господарський суд. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд» (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати їх з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду .

Представником позивача Пустовойтовим Б.В. було надано суду апеляційної інстанції заяву (вх.№3732ел.6010 від 04.04.2023 та вх.№3733ел.6009 від 04.04.2023) про участь представника Оболонської сільської ради Третяка В.В. у судових засіданнях по справі №917/293/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon».

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.04.2023 задоволено клопотання представника позивача Пустовойтова Б.В. про участь представника Оболонської сільської ради Третяка В.В. у судових засіданнях Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №917/293/21, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon», з використанням власних технічних засобів представника. Судове засідання у справі №917/293/21, яке відбудеться 20.04.2023 о 09:30 год. та подальші судові засідання у даній справі ухвалено провести за участю представника Оболонської сільської ради Третяка В.В. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon», з використанням власних технічних засобів вказаного представника.

Представником відповідача адвокатом Мірошником М.О. було надано суду апеляційної інстанції заяву (вх.№4274ел.6879 від 17.04.2023) про його участь у судових засіданнях по справі №917/293/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon».

Також представником відповідача адвокатом Мірошником М.О. було надано суду докази направлення вищезазначеної заяви позивачу (вх.№4311ел.6968 від 17.04.2023).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.04.2023 задоволено клопотання представника відповідача адвоката Мірошника М.О. про його участь у судових засіданнях Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №917/293/21, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon», з використанням власних технічних засобів представника. Судове засідання у справі №917/293/21, яке відбудеться 20.04.2023 о 09:30 год. та подальші судові засідання у даній справі ухвалено провести за участю представника відповідача адвоката Мірошника М.О. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «EаsyCon», з використанням власних технічних засобів вказаного представника.

Від представника відповідача надійшло клопотання (вх.№4482ел.7232 від 20.04.2023), в якому він повідомив про те, що приймає участь у двох судових засіданнях по різним справам в один і той же час, а отже ураховуючи те, що в іншому судовому засіданні його явка визнана обов`язковою просить відкласти розгляд даної справи на іншу дату.

Розглянувши вказане клопотання колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на наступне.

1) в силу приписів ГПК України відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні;

2) ухвалою суду від 27.03.2023 явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а заявником у своєму клопотанні не обґрунтовано мотивів, з яких його участь слід вважати обов`язковою;

3) колегією суддів надавався час учасникам судового провадження на надання усіх необхідних на їх думку документів та пояснень у справі. Сторонами не подано нових доказів чи доводів, які б потребували розгляду їх безпосередньо в судовому засіданні;

4) у відповідних випадках учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника. Неможливість такої заміни представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах. Однак, апелянтом не доведено неможливість заміни представника;

5) судом апеляційної інстанції враховується принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Присутній в судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 20.04.2023 представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.01.1996 на підставі рішення Оболонської сільської ради народних депутатів Семенівського району Полтавської області від 27.12.1995 №6 Колективному сільськогосподарському підприємству «Оболонське» видано Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ПЛ №001698, відповідно до якого підприємству надано в постійне користування 787,5 га землі в межах згідно з планом землекористування. Держаний акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №1 (а.с.18-23).

На підставі рішення засновника ОСОБА_1 від 26.01.2000 (а.с.24) розпорядженням Голови Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області від 08.02.2000 №49 «Про перереєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності - юридичних осіб» відповідно до Положення про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 №740, у зв`язку зі зміною назви, організаційно-правової форми, форми власності суб`єктів підприємницької діяльності та на основі поданих документів, скасовано державну реєстрацію КСП «Оболонське» шляхом перереєстрації його в ПСП «Оболонь», засновник ОСОБА_1 (а.с.34).

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.17), державна реєстрація ПСП «Оболонь» відбулася 08.02.2000.

08.02.2000 зареєстровано статут ПСП «Оболонь» (а.с.29-33), що містить положення про його створення відповідно до рішення від 26.01.2000 №1 засновника ОСОБА_1 (пункт 1.2). Відомостей про волевиявлення/участь КСП «Оболонське» чи його членів у прийнятті такого рішення у статуті не відображено.

Розпорядженням Голови Семенівської районної державної адміністрації Полтавської області від 11.04.2000 № 125 «Про внесення доповнень до статутів ПСП «Оболонь» та ПОП імені Чапаєва», відповідно до Положення про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 №740, та на підставі поданих документів доповнено розділ 1 «Загальні положення» статуту ПСП «Оболонь» положеннями щодо визначення ПСП «Оболонь» правонаступником КСП «Оболонське» (а.с.35).

Розпорядженням голови Семенівської районної державної адміністрації №382 від 13.08.2002 «Про реєстрацію змін до статуту ПСП «Оболонь» (а.с.27) відповідно до Положення про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №740 від 25.05.1998, та на підставі поданих документів, проведено зміни в реєстраційних документах ПСП «Оболонь», а саме, засновника ПСП «Оболонь» ОСОБА_1 з державного реєстру виключено, включено до державного реєстру ОСОБА_2 , як засновника ПСП «Оболонь» .

Зміни і доповнення до статуту ПСП «Оболонь» (а.с.28) затверджено Розпорядженням голови Семенівської районної державної адміністрації №383 від 29.07.2003.

Розпорядженнями голови Полтавської обласної державної адміністрації «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ПСП «Оболонь» від 25.03.2019 р. за №209, 210, 211, 212 (а.с.36-39) затверджено ПСП «Оболонь» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) площею 16,3 га, кадастровий номер :00:002:0173; площею 3,3012 га, кадастровий номер :00:005:0633; площею 66,5 га, кадастровий номер :00:001:0153; площею 17,8 га, кадастровий номер :00:005:0634, які знаходяться за межами населених пунктів на території Оболонської сільської об`єднаної територіальної громади Семенівського району Полтавської області для рибогосподарських потреб. Припинено право постійного користування вищезазначеними земельними ділянками, Колективному сільськогосподарському підприємству «Оболонське».

Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46437465 від 12.04.2019 року зареєстровано право власності номер 31147739 на земельну ділянку площею 66,5 га, кадастровий номер :00:001:0153, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за Приватним сільськогосподарським підприємством «Оболонь» ().

Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46437071 від 12.04.2019 року зареєстровано право власності номер 31147315 на земельну ділянку площею 17,8 га, кадастровий номер :00:005:0634, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за Приватним сільськогосподарським підприємством «Оболонь» ().

Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46436708 від 12.04.2019 року зареєстровано право власності номер 31147013 на земельну ділянку площею 3,3012 га, кадастровий номер :00:005:0633, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за Приватним сільськогосподарським підприємством «Оболонь» ().

Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46435809 від 12.04.2019 року зареєстровано право власності номер 31146514 на земельну ділянку площею 16,3 га, кадастровий номер :00:002:0173, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за Приватним сільськогосподарським підприємством «Оболонь» ().

Власником вищезазначених ділянок зазначено Приватне сільськогосподарське підприємство «Оболонь» ().

Підставою для державної реєстрації згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.02.2021 №242482286 є Розпорядження голови Полтавської обласної державної адміністрації, серія та номер: 211, виданий 25.03.2019, видавник: Полтавська обласна державна адміністрація; державний акт на право постійного користування землею, серія та номер: ІІ-ПЛ №001698, виданий 17.01.1996, видавник: Оболонська сільська рада Семенівського району Полтавської області. Форма власності державна. Цільове призначення для рибогосподарських потреб. Додаткові відомості: Право постійного користування (а.с.63-66).

Оболонська сільська рада в позові посилається на те, що відсутні підстави вважати, що до ПСП «Оболонь» перейшло право користування спірними земельними ділянками, набуте КСП «Оболонське» на підставі рішення Оболонської сільської ради народних депутатів Семенівського району Полтавської області від 27.12.2995 №6 та підтверджене Державним актом на право постійного користування землею серії ІІ ПЛ№001698, виданого 17.01.1996, оскільки ПСП «Оболонь» не є правонаступником КСП «Оболонське», що також узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.06.2020 у справі №917/841/19.

Посилаючись на те, що спірні земельні ділянки знаходяться на території Оболонської сільської ради, Державний акт на право постійного користування землею серія ІІ-ПЛ №001698 скасовано, переходу будь - яких прав та обов`язків від КСП «Оболонське» до ПСП «Оболонь» не відбулося, позивач зазначає, що реєстрація права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :00:001:0153, :00:005:0634, :00:005:0633, :00:002:0173 за ПСП «Оболонь» проведена з порушенням вимог законодавства, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що реєстрація права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :00:001:0153, :00:005:0634, :00:005:0633, :00:002:0173 за ПСП «Оболонь» (власником зазначено ПСП «Оболонь») проведена з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також суд вказав, що земельні ділянки знаходяться на території Оболонської сільської ради, отримувачем грошових коштів за користування земельними ділянками є Оболонська сільська рада, суд дійшов висновку, що безоплатне користування спірними земельними ділянками порушує право позивача отримувача грошових коштів, а державна реєстрація права власності на спірні земельні ділянки за ПСП «Оболонь» порушує права позивача - власника земельних ділянок в силу п. 24 розділу Х Перехідних положень ЗК України. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Статтею 20 Закону України «Про власність» визначено, що суб`єктами права колективної власності є трудові колективи державних підприємств, колективи орендарів, колективні підприємства, кооперативи, акціонерні товариства, господарські товариства, господарські об`єднання, професійні спілки, політичні партії та інші громадські об`єднання, релігійні та інші організації, що є юридичними особами. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Статтею 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» визначено, що підприємство самостійно володіє, користується і розпоряджається належними йому об`єктами власності. Право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном.

В силу положень статті 10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, а право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. Право підприємства на земельну ділянку або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених ЗК України.

При цьому, статтею 28 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено, що право колективної та приватної власності на земельну ділянку чи її частину припиняється у разі: добровільної відмови від земельної ділянки; відчуження (продажу) земельної ділянки Раді народних депутатів; викупу земельної ділянки для державних або громадських потреб; припинення у випадках, передбачених пунктами 4, 6- 8 статті 27 цього Кодексу.

Редакція ЗК України, яка набула чинності 01.01.2002, передбачила, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно статті 8 Закону України «Про підприємництво» (у редакції на час скасування державної реєстрації КСП «Оболонське» та державної реєстрації ПСП «Оболонь) визначено, що у разі зміни назви, організаційно-правової форми суб`єкта підприємницької діяльності, а також форми власності суб`єкти підприємницької діяльності у місячний термін з моменту настання зазначених змін зобов`язані подати документи для перереєстрації (частина 11); перереєстрація суб`єкта підприємницької діяльності проводиться в порядку, встановленому для його реєстрації (частина 12); для державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи подається, зокрема, рішення власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу про створення юридичної особи (крім приватного підприємства). Якщо власників або уповноважених ними органів два і більше, таким рішенням є установчий договір, а також протокол установчих зборів (конференції) у випадках, передбачених законом (частина 2).

Також аналогічні за змістом положення щодо перереєстрації суб`єктів підприємницької діяльності містилися і в Положенні про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 №740.

Згідно з наведеними положеннями законодавства про реєстрацію як обов`язкову підставу для вчинення реєстраційних дій з перереєстрації КСП у ПСП встановлено необхідність наявності відповідного рішення уповноваженого органу КСП, а не одноособового рішення громадянина про створення приватного підприємства.

Із набранням чинності статтею 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з положеннями частини 6 статті 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» у разі перетворення (як вид реорганізації) одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

Однак за змістом частини 2 статті 23 та частини 1 статті 31 зазначеного Закону, окрім суду, рішення про реорганізацію шляхом перетворення КСП у ПСП має право приймати виключно вищий орган самоврядування КСП - загальні збори.

Обов`язковою підставою для вчинення реєстраційних дій з перереєстрації КСП у ПСП є відповідне рішення уповноваженого органу КСП, а не одноособове рішення громадянина про створення приватного підприємства.

Відповідна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 15.12.2020 у справі №917/1301/19 між тими самими сторонами спору у подібних правовідносинах.

У відповідності до правового висновку, викладеного в пункті 7.33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №907/29/19, у випадку прийняття рішення про реорганізацію КСП шляхом перетворення в іншу юридичну особу колишні члени КСП автоматично повинні були б стати учасниками цієї юридичної особи, позаяк перетворенням юридичної особи є саме зміна її організаційно-правової форми, а не складу її учасників.

Редакція статуту ПСП «Оболонь», яка була зареєстрована 08.02.2000 містить положення про його створення відповідно до рішення від 26.01.2000 №1 засновника ОСОБА_1 (пункт 1.2) без будь-якого зазначення щодо волевиявлення/участі КСП «Оболонське» чи його членів у прийнятті такого рішення.

Як встановлено вище, згідно рішення «Про створення приватного сільськогосподарського підприємства «Оболонь»» ОСОБА_1 , діючий на підставі власного волевиявлення та Законів України «Про підприємництво», «Про підприємства в Україні» та інших, вирішив створити Приватне сільськогосподарське підприємство «Оболонь».

Згідно статуту ПСП «Оболонь» засновником ПСП «Оболонь» є ОСОБА_1 , а не КСП «Оболонське» чи його члени.

Поряд із тим, зі змісту розділу 6 статуту ПСП «Оболонь», в якому містяться положення щодо власності, майна і доходів підприємства, вбачається відсутність інформації про набуття (наявності) підприємством на момент його створення будь-якого майна (у тому числі на праві колективної власності), окрім внеску засновника до статутного фонду у сумі 700,00 грн.

Таким чином, одноособове рішення засновника ПСП «Оболонь» ОСОБА_1 від 26.01.2000 про створення приватного сільськогосподарського підприємства у розумінні положень Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», не є оформленим у встановленому порядку волевиявленням саме КСП «Оболонське» на реорганізацію або зміну організаційно-правової форми підприємства.

Витяг з протоколу №1 загальних зборів членів Оболонського КСП від 26.01.2000 не відображає волевиявлення членів КСП, оскільки не містить їх підписів.

Оригіналу загальних зборів Оболонського КСП від 26.01.2000 (належним чином засвідченої копії) матеріали справи не містять.

Будь-які документи на підтвердження того, що загальними зборами КСП «Оболонське» або зборами уповноважених цього підприємства приймалося відповідне рішення про перетворення КСП у ПСП з правом правонаступництва, а також того, що ПСП Оболонь створено внаслідок реорганізації КСП «Оболонське» відповідно до вимог чинного та той час законодавства, обставин переходу прав і обов`язків КСП до ПСП «Оболонь», у тому числі права колективної власності на землю відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серії ІІ-ПЛ №001698, в матеріалах справи відсутні, а відповідачем на підтвердження таких обставин не надано.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у справі №917/841/19 судами встановлено, що відповідачем належними і допустимими доказами не доведено факт правонаступництва ПСП «Оболонь» щодо права користування спірною земельною ділянкою, яка на підставі державного акта на право постійного користування землею серії ІІ-ПЛ №001698 перебувала у користуванні КСП «Оболонське», діяльність якого припинена у встановленому порядку в 2000 році. Такого висновку суди дійшли, встановивши, що підставою створення ПСП є рішення засновника від 26.01.2000, а не рішення вищого органу самоврядування КСП, як це передбачено статтями 23, 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», а тому не відбулося правонаступництва ПСП щодо прав КСП.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч.4 ст.75 ГПК України, обставини відсутності правонаступництва ПСП щодо прав КСП є такими, що не підлягають повторному доказуванню.

Отже, у ПСП «Оболонь» відсутнє право постійного користування землею відповідно до Державного акту на право постійного користування на землю серії ІІ-ПЛ №001698, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №1, виданого Колективному сільськогосподарському підприємству «Оболонське», про що також зазначено в судових рішеннях по справі №917/841/19.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що автоматичного переходу права колективної власності у приватну власність у зв`язку зі змінами законодавства, якими визначено інші форми власності, ніж ті, що існували раніше, відповідне законодавство не передбачало.

У контексті зазначеного необхідно враховувати правовий режим права колективної власності та права приватної власності, які є різними з огляду, зокрема на те, що майно у колективному підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам і право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства (статті 7, 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»), натомість право приватної власності, в цьому випадку юридичної особи здійснюється такою особою за своєю волею, незалежно від волі інших осіб та на власний розсуд (статті 316 - 319 ЦК України).

При цьому, здійснення права колективної власності у спосіб, відмінний від передбаченого статтею 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», законодавство не містить.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.09.2022 у справі №925/461/21.

Відтак, реєстрація права приватної власності на землю, що належить підприємству на праві колективної власності, яке не було припинено, без відповідних рішень уповноважених законодавством суб`єктів, які (рішення) були би підставою для такої реєстрації, суперечить чинному на час такої реєстрації законодавству.

У постанові Верховного Суду від 13.09.2022 у справі №925/461/21 зазначено про те, що необхідність дотримання передбачених статтею 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» умов слідує також і з положень Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», які набрали чинності згодом 01.01.2019.

Так, згідно зі статтею Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», у разі якщо власники земельних часток (паїв) після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, до 1 січня 2019 року не прийняли рішення про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, що не було припинено як юридична особа, та якщо такі землі не передані у власність у порядку, визначеному законом, розподіл таких земель проводиться згідно з вимогами цієї статті за згодою більшості осіб, визначених абзацами другим - четвертими частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю). Організація розподілу земель, що залишилися у колективній власності, здійснюється сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані.

Сільськогосподарські угіддя, які підлягали паюванню, однак не були передані до приватної, державної або комунальної власності у порядку, визначеному законом, за рішенням зборів осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), можуть бути розпайовані у порядку, встановленому цим Законом.

За результатами розподілу оформляється протокол, що підписується особами, які брали участь у зборах, головуючим та секретарем зборів.

Після отримання протоколу зборів сільська, селищна, міська рада протягом місяця приймає рішення про затвердження протоколу розподілу земельних ділянок та прийняття у комунальну власність відповідних земель. Це рішення та протокол зборів є підставою для державної реєстрації права власності територіальної громади та/або громадян на відповідні земельні ділянки.

До державної реєстрації права власності на земельні ділянки, що залишилися у колективній власності, сільська, селищна, міська рада може надати такі земельні ділянки в оренду на строк до державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки.

Розподіл між власниками земельних часток (паїв) та їх спадкоємцями земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок, має бути здійснений до 1 січня 2025 року.

У разі якщо до 1 січня 2025 року протокол про розподіл земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між особами, визначеними абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), не оформлений у порядку, визначеному цією статтею, та не поданий на затвердження органу місцевого самоврядування, вважається, що суб`єкти права колективної власності відмовилися від права колективної власності на землю, а зазначені землі (крім невитребуваних часток (паїв) і сформованих за їх рахунок земельних ділянок, а також нерозподілених земельних ділянок) передаються у комунальну власність в порядку визнання майна безхазяйним.

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що законодавцем як на момент спірної реєстрації, так і після набрання чинності змінами до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» допускалася можливість передання у власність землі, що перебувала у колективній власності неприпиненого сільськогосподарського підприємства, лише у порядку, визначеному законом.

Натомість, належних та допустимих доказів про припинення права колективної власності на землю згідно з державним актом на право колективної власності на землю та її передачі у статутний фонд відповідача матеріали справи не містять.

З огляду на відсутність доказів дотримання відповідачем вищенаведеного порядку, правомірними є висновки місцевого господарського суду стосовно того, що спірні земельні ділянки не могли перебувати у приватній власності відповідача на підставі Державного акту на право колективної власності на землю ІІ-ПЛ №001698, виданого 17.01.1996.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на дату звернення з позовом до суду) ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Дослідивши обставини справи, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що Державний акт на право колективної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 001698, виданий 17.01.1996 для реєстрації права власності на спірні земельні ділянки за ПСП «Оболонь» не підтверджує набуття відповідачем права власності на ці земельні ділянки.

Наведене у сукупності свідчить про те, що реєстрація права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :00:001:0153, :00:005:0634, :00:005:0633, :00:002:0173 за ПСП «Оболонь» проведена з порушенням вимог законодавства.

Щодо наявності порушеного права позивача, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статтею 16 ЦК України установлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Так само кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, що прямо передбачено у частині 2 статті 15 ЦК України.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004, поняття «охоронюваний законом інтерес» що вживається в законах України у логічно смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

У контексті завдань господарського судочинства (статті 2 ГПК України) звернення до суду є способом захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача.

Заінтересованість повинна мати об`єктивну основу. Юридична заінтересованість не випливає з факту звернення до суду, а повинна передувати йому.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі №910/1972/17, від 23.05.2019 у справі №920/301/18, від 25.06.2019 у справі №922/1500/18, від 24.12.2019 у справі №902/377/19.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що діючи в правовому полі положень статті 14-1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» саме позивачу (а не будь якому іншому органу) в силу імперативних норм наведеного закону надана можливість організувати розподіл земель, що залишилися в колективній власності, а наявність зареєстрованого речового права на спірні земельні ділянки за відповідачем унеможливлює використання позивачем наданого права щодо розпорядження такими земельними ділянками.

Як зазначалося вище, здійснення права колективної власності у спосіб, відмінний від передбаченого статтею 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», законодавство не містить, а необхідність дотримання передбачених статтею 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» умов слідує також і з положень Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», які набрали чинності 01.01.2019.

Порядок розподілу земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, що не було припинено як юридична особа передбачає, що: організація розподілу земель, що залишилися у колективній власності, здійснюється сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані.

Сільськогосподарські угіддя, які підлягали паюванню, однак не були передані до приватної, державної або комунальної власності у порядку, визначеному законом, за рішенням зборів осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), можуть бути розпайовані у порядку, встановленому цим Законом.

Відтак, саме на позивача як на орган місцевого самоврядування покладений обов`язок здійснювати розпорядження спірними земельними ділянками, а реєстрація речового права за відповідачем, без дотримання порядку передбаченого положеннями Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» та Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», про що встановлено вище в даній постанові, позбавляє позивача законного права здійснити розпорядження такими земельними ділянками.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному рішення, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Доводи, наведені апелянтом не спростовують правильності встановлених у даній справі обставин та не свідчать про незаконність рішення суду.

Ураховуючи вищенаведене у сукупності та зважаючи на те, що відповідачем не було доведено дотримання процедури передачі землі, що залишилась у колективній власності підприємства до приватної власності відповідача, передбаченої вимогами статті 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», а також зважаючи на те, що у відповідності до відомостей державного акту на право колективної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 001698, виданого КСП «Оболонське», відсутня відмітка про зміну власника землі на ПСП «Оболонь» як правонаступника КСП «Оболонське», та відсутність інших належних та допустимих доказів наявності права власності на спірні земельні ділянки, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог органу місцевого самоврядування як розпорядника землі про скасування державної реєстрації права приватної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :00:001:0153, :00:005:0634, :00:005:0633, :00:002:0173.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Згідно зі ст.129 ГПК України та виходячи з результатів розгляду апеляційної скарги, судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянта.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 273 ГПК апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 20.05.2023 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.02.2023 №2915-ІХ).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.248 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Оболонь» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 21.09.2022 у справі №917/293/21 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21.04.2023.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук

Суддя В.С. Хачатрян