ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2023 р. Справа№ 910/9154/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.09.2022

у справі №910/9154/22 (суддя - Андреїшина І.О.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІ ОФІСНІ ТЕХНОЛОГІЇ»

про визнання припиненими трудових відносин

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІ ОФІСНІ ТЕХНОЛОГІЇ» про визнання трудового договору між ОСОБА_1 та ТОВ «НОВІ ОФІСНІ ТЕХНОЛОГІЇ» припиненим з 15 серпня 2022 року на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України.

1.2 короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 у справі № 910/9154/22 відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІ ОФІСНІ ТЕХНОЛОГІЇ» про визнання припиненими трудових відносин. Позовну заяву з доданими до неї документами повернуто заявнику.

Ухвала мотивована тим, що зі змісту позовної заяви вбачається, що позов було подано фізичною особою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІ ОФІСНІ ТЕХНОЛОГІЇ» (як роботодавця) про визнання припиненими між сторонами трудових відносин. У той же час у позовній заяві відсутні будь-які посилання на порушення корпоративних прав позивача. Крім того, наведений спір безпосередньо не пов`язаний з управлінням Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВІ ОФІСНІ ТЕХНОЛОГІЇ», а також не стосується відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) посадової особи.

Суд дійшов висновку, що спір у даній справі не відноситься до предметної юрисдикції господарських судів, розгляд даної справи віднесено до юрисдикції загальних судів та має здійснюватись в порядку цивільного судочинства, а тому наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі за даною позовною заявою.

1.3 короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 у справі № 910/9154/22 та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2022 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.10.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/9154/22.

20.10.2022 матеріали справи №910/9154/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №910/9154/22, розгляд апеляційної скарги призначено на 07.12.2022.

07.12.2022 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Іоннікової І.А. на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 призначено розгляд справи №910/9154/22 на 25.01.2023.

25.01.2023 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2023 розгляд справи №910/9154/22 призначено на 08.02.2023.

08.02.2023 у судове засідання представники учасників справи не з`явились.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 відкладено розгляд справи №910/9154/22 на 15.03.2023.

13.03.2023 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги за відсутності представника позивача.

15.03.2023 розгляд справи не відбувся у зв`язку оголошенням повітряної тривоги в місті Києві.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 призначено розгляд справи №910/9154/22 на 29.03.2023.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/1180/23 від 29.03.2023 у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. на лікарняному, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/9154/22.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2023 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою від 29.03.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №910/9154/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 у справі №910/9154/22 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Шаптала Є.Ю. Розгляд справи ухвалено здійснювати за раніше визначеними датою та часом.

У судове засідання 29.03.2023 представники сторін повторно не з`явились, про причини неявки відповідач суд не повідомив.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 11.08.2021 по справі № 404/1255/21, де вирішувалось питання предметної підсудності аналогічних спорів.

Апелянт зазначає, що припинення повноважень директора, за своєю суттю припиненням члена виконавчого органу товариства, а не простим звільненням працівника, а тому такі відносини за своєю природою відносяться до корпоративних відносин і мають розглядатись господарським судом, а не в порядку цивільного судочинства.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Представник відповідача своїм правом на подання відзиву не скористався.

2.4. інші процесуальні дії у справі

Представники сторін у судове засідання не з`явились, про причини неявки представник відповідача суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись засобами електронного зв`язку.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи належне повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи, а також з огляду на наявність клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами за відсутності представників сторін.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІ ОФІСНІ ТЕХНОЛОГІЇ» про визнання трудового договору між ОСОБА_1 та ТОВ «НОВІ ОФІСНІ ТЕХНОЛОГІЇ» припиненим з 15 серпня 2022 року на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України.

Позов мотивовано тим, що позивач є учасником позивача (володіє 15% голосів та статутного капіталу) та директором (виконавчим органом товариства).

Водночас після початку військової агресії рф проти України позивач прийняв рішення про припинення стосунків з підприємством (кінцевим бенефіціаром з 85% статутного капіталу є громадянин російської федерації), однак на загальні збори учасників товариства учасник з 85% голосів не з`явився, у зв`язку з чим збори не відбулись та позивача не було звільнено з займаної посади.

З огляду на викладене, позивач звернувся з даним позовом про визнання трудового договору припиненим.

3.2 обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначених відповідно до них правовідносин а також доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції а також посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Дослідивши зміст позову, суд першої інстанції встановив, що позов було подано фізичною особою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІ ОФІСНІ ТЕХНОЛОГІЇ» (як роботодавця) про визнання припиненими між сторонами трудових відносин. У той же час у позовній заяві відсутні будь-які посилання на порушення корпоративних прав позивача. Крім того, наведений спір безпосередньо не пов`язаний з управлінням Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВІ ОФІСНІ ТЕХНОЛОГІЇ», а також не стосується відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) посадової особи.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що спір між сторонами виник з трудових правовідносин, а відтак такий спір не відноситься ані до господарських, ані до корпоративних, ані до спорів пов`язаних з відшкодуванням збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) її посадової особи, а тому даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Водночас, з огляду на обставини справи та правову позицію висвітлену Верховним Судом в постанові від 01.08.2021 у справі № 404/1255/21, суд апеляційної інстанції з вказаними висновками не погоджується з огляду на наступне.

Частинами 1 та 3статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

В даному випадку, позивач є не просто найманим працівником, а є директором підприємства, який є виконавчим органом, що призначається засновниками. Питання обрання, звільнення та відкликання членів виконавчого органу належить до виключної компетенції Засновників.

Відповідно до частин першої, третьої статті 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно зі статтею 3 КЗпП України до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з цього Кодексу та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

У статті 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

У статті 21 КЗпП України вказано, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з дотриманням внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За приписом частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (тобто розірвання з ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення їх повноваженнями на управління товариством або позбавлення таких повноважень на управління товариством. Хоч такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

У зв`язку із цим припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

Отже, зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства припинити на свій розсуд повноваження члена виконавчого органу у будь-який час з будь-яких підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України (у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13 травня 2014 року № 1255-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів») зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Вирішуючи питання щодо підсудності даного спору, суд першої інстанції мав перевірити чи позивач перебував на посаді директора у ТОВ «Нові офісні технології» та був членом виконавчого органу підприємства, однак вказані обставини судом першої інстанції перевірені не були і лише встановивши такі обставини міг прийняти обґрунтоване рішення щодо підсудності даного спору.

Вказане узгоджується із правовим висновком, висловленим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 лютого 2021 року у справі № 753/17776/19 (провадження № 14-163цс20).

Водночас, позивачем до позовної заяви було долучено копію статуту відповідача, копію рішення про призначення позивача директором, витяг з ЄДРПОУ щодо статут відповідача та повноважень позивача, і саме на підставі вказаних доказів суд першої інстанції мав можливість встановити, що позивач виконує функції виконавчого органу відповідача, а тому за своєю суттю даний спір найбільше наближений до корпоративних спорів та має розглядатись в порядку господарського судочинства.

А тому у суду першої інстанції, були відсутні підстави для відмови у відкритті провадження у справі у зв`язку з порушенням правил підсудності даного спору (за суб`єктним складом).

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала порушує права позивача щодо реалізації права на розгляд спору в рамках господарського судочинства.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

За результатами розгляду апеляційної скарги колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи та безпідставно ухвалив рішення, що дана справа не підсудна господарському суду, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що суд першої інстанції не врахував висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 11.08.2021 по справі № 404/1255/21, де вирішувалось питання предметної підсудності аналогічних спорів.

Колегія суддів також визнає обґрунтованим доводи апелянта, що припинення повноважень директора, за своєю суттю є припиненням члена виконавчого органу товариства, а не простим трудовим спором, а тому такі відносини за своєю природою належать до корпоративних відносин і мають розглядатись господарським судом.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалюючи оскаржувану ухвалу неповно дослідив обставини справи, що є підставою для скасування ухвали у відповідній частині.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 у справі №910/9154/22 підлягає скасуванню.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 у справі №910/9154/22 підлягає задоволенню.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду з передачею справи для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у справі, розподіл сум судового збору здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 у справі №910/9154/22 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.09.2022 у справі №910/9154/22 скасувати.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва для розгляду питання щодо можливості відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 17.04.2023.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Є.Ю. Шаптала

І.А. Іоннікова