УХВАЛА

19 квітня 2023 року

м. Київ

cправа № 907/726/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Картере В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи підприємця Кухара Івана Степановича

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.02.2023 (колегія суддів у складі: Орищин Г.В. - головуючий, Галушко Н.А., Желік М.Б.)

ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 03.11.2022 (суддя Пригуза П.Д.)

у справі № 907/726/18

за позовом Фізичної особи підприємця Кухара Івана Степановича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шкала Енерджі"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Мале підприємство "Надія"

про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець Кухар Іван Степанович 27.03.2023 (далі - ФОП Кухар І.С.) подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.02.2023 у справі № 907/726/18, якою залишено без змін ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 03.11.2022 про залишення позовної заяви без розгляду на підставі частини 4 статті 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

До Верховного Суду 04.04.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Шкала Енерджі" надійшло заперечення щодо відкриття касаційного провадження у справі № 907/726/18, яке мотивовано тим, що касаційна скарга ФОП Кухара І.С. не відповідає вимогам, викладеним у пункті 2 та пункті 4 частини 2 статті 290 ГПК України, зокрема, копія касаційної скарги не була направлена сторонам у справі та до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що вказана касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частині 4 статті 290 ГПК України до скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2023 встановлений у розмірі 2684,00 грн.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду становить один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, ФОП Кухар І.С. повинен був надати суду докази сплати судового збору за подання касаційної скарги до Верховного Суду у розмірі 2684,00 грн, однак до касаційної скарги не додано жодних доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Приписами частини 1 статті 291 ГПК України встановлено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Згідно з статтями 73, 76, 77 ГПК України належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії касаційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії.

Неповідомлення інших учасників справи про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цих учасників, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені у статті 2 ГПК України.

Відповідно до частин 1, 4 статті 295 ГПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

Положеннями частини 5 статті 13 ГПК України встановлено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Ненаправлення скаржником копії касаційної скарги іншим учасникам судового процесу позбавляє останніх, за відсутності тексту скарги, можливості надати свої заперечення та відзив на касаційну скаргу.

Аналіз вищевказаних норм свідчить, що обов`язок надсилання копії касаційної скарги сторонам у справі з метою забезпечення їх права ознайомитись з такою касаційною скаргою, кореспондується з аналогічним обов`язком іншої сторони (або іншого учасника справи) надіслати всім іншим учасникам судового розгляду зазначеної справи копії відзиву з метою забезпечення їх права ознайомитись з цим відзивом, в чому і полягає забезпечення рівності процесуальних прав та обов`язків сторін та інших учасників справи.

Однак, в порушення вимог статті 291 ГПК України, до касаційної скарги ФОП Кухара І.С. не додано доказів направлення її копії учасникам провадження у справі № 907/726/18.

Згідно з частини 2 статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статті 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Вимогами частини 2 статті 174 ГПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене касаційна скарга ФОП Кухара І.С. підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків, шляхом надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку в розмірі 2684,00 грн та доказів направлення копії касаційної скарги учасникам провадження у справі.

Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про усунення недоліків касаційної скарги слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги іншим учасникам справи.

Клопотання ФОП Кухара І.С. про поновлення строку на касаційне оскарження не розглядається, оскільки касаційна скарга залишена без руху.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи підприємця Кухара Івана Степановича на постанову Західного апеляційного господарського суду від 23.02.2023 у справі № 907/726/18, залишити без руху.

2. Встановити Фізичній особі підприємцю Кухарю Івану Степановичу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Картере