ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2023 Справа №905/643/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Хабарової М.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус Енерго»

до Соледарського Комунального підприємства «Водоканал»

про стягнення 679 023,10грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Статус Енерго» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Соледарського Комунального підприємства «Водоканал» про стягнення основного боргу у розмірі 720 177,25 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №1 про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2022.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 19.08.2022 відкрито провадження у справі №905/643/22, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

З метою повідомлення сторін про розгляд справи, у зв`язку з відсутністю знаків поштової оплати та тимчасовим припиненням відправлення поштової кореспонденції в Господарському суді Донецької області, зміст ухвали Господарського суду Донецької області про відкриття провадження у справі №905/643/22 від 19.08.2022 повідомлено сторонам шляхом телефонограм від 22.08.2022.

Телефонограми від 22.08.2022 прийнято представником позивача - Морганюк Ю.С. (юрист) та керівником відповідача Чуйко К.В.

Крім того, з метою повідомлення сторін про розгляд справи, судом було здійснено підписку сторін на отримання процесуальних документів електронною поштою по справі №905/643/22, зокрема: позивача за електронними адресами - ІНФОРМАЦІЯ_2 (вказана електронна пошта зазначена на титульному аркуші позовної заяви), а відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (вказана електронна пошта зазначена на титульному аркуші позовної заяви, додатку 1 до заяви приєднання).

Після підписання електронним цифровим підписом судді процесуальних документів по справі, програма «Діловодство спеціалізованого суду» направляє автоматично всім учасникам справи всі процесуальні рішення на їх електронні пошти. При цьому, відомості у програмі «Діловодство спеціалізованого суду» містяться не лише щодо дати доставки, а й щодо часу доставки такого електронного листа.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Як вбачається із автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» ухвала суду про відкриття провадження справи від 19.08.2022 була доставлена на електронну адресу відповідача - 20.08.2022 о 01 год 24 хв. та позивачу - 20.08.2022 о 01 год 24 хв.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (абз. 2 п. 5 ч. 6 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у відповідності до господарського процесуального закону ухвала суду від 19.08.2022 є такою, що вручена відповідачу 20.08.2022.

Відтак, судом вжито всіх заходів для повідомлення сторін про розгляд справи.

02.09.2022 на електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі, посилаючись на те, що в порушення вимог п. 5.6 договору позивач не надав своєчасно рахунок за спожиту електроенергію та Акт приймання-передачі електричної енергії за січень 2022 року. Крім того, після надходження відповідачу рахунку та Акту приймання-передачі за січень 2022 року, в них була зазначена ціна електроенергії за 1 кВт - 6,99 грн з ПДВ, що не відповідає п. 2.3, п. 2.6 договору, тому Акт відповідач не підписав. Відповідач також зазначає, що позивач не повідомляв про зміну тарифів на послуги з постачання електроенергії та зміни до договору не вносилися, відтак сторонами не погоджено нового тарифу. Позивач у позовній заяві вказує, що заборгованість відповідача за договором становить 720 177,25 грн та підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2022 по 22.07.2022, проте вказаний акт відповідачем не підписаний. Також позивач не надав доказів, що підтвержують направлення відповідачу рахунків за спожиту електроенергію, Актів приймання-передачі електроенергії та акту звірки. Крім того, відповідач наголошує на настанні форс-мажорних обставин (а саме військової агресії Російської Федерації проти України), які підтверджуються листом Торгово-промислової Палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, а також на тому, що Соледарське КП «Водоканал» знаходиться в зоні активних бойових дій. А отже, враховуючи розділ 12 договору, відповідач звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язання.

08.09.2022 на електронну пошту суду та 15.09.2022 на поштову адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій позивач зазначає, що Постановами НКРЕКП №2454 від 01.12.2021 та №2594 від 17.12.2021 були встановлені нові ціни тарифу на послуги із передачі та розподілу електричної енергії, тому позивач був змушений підняти ціну електроенергії до рівня 6,99 грн з ПДВ за 1 кВт/год з 02.02.2022. Також позивач зазначає, що через активні бойові дії у м. Соледар відділення АТ «Укрпошта» не працює, а отже направити оригінали актів приймання-передачі електроенергії відповідачу неможливо, через що всі документи направлялися на його офіційну електронну пошту . Окрім того, враховуючи середньозважену ціну на ринку РДН в торговій зоні «ОЕС України» та інші показники, зазначені в додатку №3 до договору, вартість електроенергії, поставленої відповідачу позивачем у період лютий-червень 2022 року, була відкорегована. Таким чином, заборгованість відповідача за договором становить 679 023,10 грн.

14.09.2022 до суду від позивача надійшло клопотання про перехід справи до розгляду за правилами загального провадження. Вказане клопотання мотивоване порушенням документообігу між підрозділами працівника товариства та споживачами внаслідок дистанційної роботи працівників підприємства позивача спричиненої воєнним станом на території України. Також позивач зазначив, що на даний час сторонами не узгоджено остаточну ціну електричної енергії по спірному договору. Крім того, у вказаному клопотанні позивач просив суд поновити строк на подання даного клопотання.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.09.2022 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Статус Енерго» строк для подання клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, прийнято його до розгляду та відмовлено у його задоволенні.

23.01.2023 на поштову адресу суду від позивача надійшла заява про уточнення (зменшення) позовних вимог, у якій позивач зазначає, що у зв`язку з корегуванням ціни на електроенергію, заборгованість відповідача зменшилась та складає 679 023,10грн, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за період 01.01.2022-01.09.2022, який відповідач не підписав. Отже, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 679 023,10 грн та судовий збір у розмірі 10 185,34 грн.

Заява позивача про зменшення розміру позовних вимог відповідає вимогам ст. 46 ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, а тому приймається судом до розгляду та подальший розгляд справи здійснюється з її урахуванням.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач можливістю подання заперечень на відповідь на відзив відповідно до ст. 167 Господарського процесуального кодексу України та відзиву на заяву про зменшення позовних вимог, не скористався.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022.

Станом на даний час строк дії воєнного стану неодноразово продовжено та в Україні продовжує діяти правовий режим воєнного стану.

Згідно з опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Згідно з наказом Господарського суду Донецької області «Про встановлення особливого режиму роботи Господарського суду Донецької області» №20 від 28.02.2022 встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану тимчасово, до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України, обмежено доступ до приміщення суду.

В той же час, судом враховано, що ст.12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Тобто, навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

З наведених приписів закону вбачається, що запровадження військового стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).

При цьому, від відповідача впродовж всього строку розгляду Господарським судом Донецької області справи №905/643/22 надійшов відзив на позов, будь-яких інших повідомлень щодо обставин неможливості подати заперечення на відповідь на відзив, відзив на заяву про зменшення позовних вимог чи інших доказів не надходило.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (п. 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд Донецької області

ВСТАНОВИВ:

01.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Статус Енерго» (позивач, постачальник) та Соледарським комунальним підприємством «Водоканал» (відповідач, споживач) підписано Договір про постачання електричної енергії споживачу за результатами процедури закупівлі ID UA-2021-12-01-005863-b.

Відповідно до п. 2.1 Договору постачальник продає товар: електрична енергія згідно коду ДК 021:2015:09310000-5 - електрична енергія, споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у сторін укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу (далі - ОСР) договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії (п. 2.2 Договору).

Загальна сума Договору становить 2 436 984, 00 грн (два мільйони чотириста тридцять шість тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири грн) в т.ч. ПДВ - 406 164, 00 грн (чотириста шість тисяч сто шістдесят чотири грн) (п. 2.3 Договору).

Сума Договору може бути змінена у випадку зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків споживача (п. 2.4 Договору).

За п. 2.5 Договору орієнтовна загальна кількість товару (електричної енергії) за Договором становить 362000 кВт/год.

Відповідно до п. 5.1 Договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за вартістю, що визначають відповідно до механізму визначення вартості електричної енергії, наведеного у Додатку 1 до цього Договору.

Ціна за одиницю електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором (п. 5.3 Договору).

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.4 Договору).

Постачальник до 11-го числа місяця, наступного за розрахунковим, виставляє споживачу рахунок за спожиту електричну енергію та Акт приймання-передачі електричної енергії. Оплата вартості обсягів спожитої електроенергії здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на спецрахунок постачальника протягом 10 робочих днів від дня отримання Акту приймання-передачі електричної енергії від постачальника. Рахунок про сплату за спожиту електроенергію формується постачальником з урахуванням отриманих від споживача фактичних оплат попередніх періодів. Постачальник підписує Акт приймання-передачі електричної енергії у двох примірниках за відповідний розрахунковий період та направляє споживачу його оригінал. Споживач підписує за свого боку Акт приймання-передачі електричної енергії та направляє один примірник Акту постачальнику до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 5.6 Договору).

Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин) (п. 12.1 Договору).

Строк виконання зобов`язань за цим Договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин (п. 12.3 Договору).

Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом 14 днів з дня їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до законодавства (п. 12.4 Договору).

Виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови споживача від сплати постачальнику за електричну енергію, яка була надана до їх виникнення (п. 12.5 Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та укладається на строк до 31.12.2022, а в частині розрахунків Договір діє до повного виконання зобов`язань сторонами (п. 13.1 Договору).

Листування за цим Договором (у т.ч. надсилання рахунків) здійснюється за допомогою поштового, факсимільного або електронного зв`язку з подальшим наданням оригіналів документів у тижневий строк (п. 13.9 Договору).

Додатки до цього Договору, що є його невід`ємною частиною: Додаток 1 - «Механізм визначення вартості електричної енергії»; Додаток 2 - «Заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу»; Додаток 3 - «Місце поставки товарів»; Додаток 4 - «Прогнозовані обсяги споживання електричної енергії»; Додаток 5 - «Комерційна пропозиція» (п. 16.1 Договору).

У Додатку 5 до Договору сторони погодили порядок визначення вартості електричної енергії, який встановлюється за результатами проведення аукціону. Ціна за одиницю товару - 1 кВт/год електричної енергії на момент укладання договору становить 6,73 грн.

Відповідно до складених позивачем актів приймання-передачі електроенергії, останнім на виконання умов Договору у період з січня 2022 року по червень 2022 року здійснено постачання електричної енергії відповідачу на загальну суму 720 177,25 грн, зокрема:

- згідно Акту приймання-передачі електроенергії №42 у січні 2022 року в обсязі 885 кВт/год на суму 5 956,04 грн з ПДВ;

- згідно Акту приймання-передачі електроенергії №83 у січні 2022 року в обсязі 26558 кВт/год на суму 185 640,42 грн з ПДВ;

- згідно Акту приймання-передачі електроенергії №113 у лютому 2022 року в обсязі 23353 кВт/год на суму 163 237,48 грн з ПДВ;

- згідно Акту приймання-передачі електроенергії №283 у березні 2022 року в обсязі 25064 кВт/год на суму 175 197,36 грн з ПДВ;

- згідно Акту приймання-передачі електроенергії №421 у квітні 2022 року в обсязі 17240 кВт/год на суму 120 507,60 грн з ПДВ;

- згідно видаткової накладної №504 Кор у травні 2022 року в обсязі 7 133 кВт/год на суму 24 029,15 грн;

- згідно Акту приймання-передачі електроенергії №563 у червні 2022 року в обсязі 6777 кВт/год на суму 45 609,20 грн з ПДВ.

Вказані акти приймання-передачі електроенергії та Акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2022 по 22.07.2022 були направлені відповідачу на електронну адресу для подальшого підписання. Однак, вищезазначені акти відповідач залишив без підписання, оскільки вважав, що позивач безпідставно підвищив ціну за 1 кВт/год з 6,73 грн до 6,99 грн.

Позивач зазначає, що з метою врегулювання спору у добровільному порядку звертався до відповідача з вимогою №22/07-05 від 22.07.2022 про стягнення заборгованості у розмірі 720 177,25 грн, однак вона залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

В подальшому, позивачем у листі №06-09/01 від 06.09.2022 було запропоновано відповідачу привести ціну електроенергії за 1 кВт/год у відповідність за попередні періоди, а саме:

- у період з 01.01.2022 по 31.01.2022 - 6,73 грн з ПДВ;

- у період з 01.02.2022 по 28.02.2022 - 5,508 грн з ПДВ;

- у період з 01.03.2022 по 31.03.2022 - 5,796 грн з ПДВ;

- у період з 01.04.2022 по 30.04.2022 - 5,85 грн з ПДВ;

- у період з 01.05.2022 по 31.05.2022 - 5,76 грн з ПДВ;

- у період з 01.06.2022 по 30.06.2022 - 5,736 грн з ПДВ.

У зв`язку з корегуванням ціни за електроенергію, зменшилась заборгованість за Договором №1 від 01.01.2022 та складає 679 023,10 грн, що стало підставою для зменшення позовних вимог позивачем. Так як відповідачем не надано жодних заперечень стосовно зменшення суми боргу та не надано доказів, які підтверджують його сплату, а судом прийнято заяву про зменшення позовних вимог, суд здійснює розгляд справи в межах позовних вимог у розмірі 679 023,10 грн.

Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором енергопостачання.

У відповідності до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання

Частинами 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Правовідносини, що виникають в процесі продажу, купівлі та споживання електричної енергії також регулюються нормами Закону України «Про ринок електричної енергії» та положеннями Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №31.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України унормовано, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричних послуг» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п. 5.4, 5.6 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Оплата вартості обсягів спожитої електроенергії здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на спецрахунок постачальника протягом 10 робочих днів від дня отримання Акту приймання-передачі електричної енергії від постачальника.

Відповідач у відзиві на позовну заяву наголошує на відсутності належних доказів направлення рахунків за спожиту електроенергію та актів приймання передачі електроенергії, а саме документів, що підтверджують надання поштових послуг. Суд не погоджується з цим твердженням з наступних підстав.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Соледарське КП «Водоканал» зареєстроване за адресою: Донецька обл, м. Соледар, вул. Соледарська, 10.

Згідно з відомостями, розміщеними на сайті АТ «Укрпошта» (https://www.ukrposhta.ua/ua), відділення поштового зв`язку в м. Соледар тимчасово не функціонують.

Як визначено у наказі №75 від 25.04.2022 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України (зі змінами та доповненнями), Соледарська міська територіальна громада віднесена до територій, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Оскільки, направлення поштової кореспонденції (а саме оригіналів документів) за адресою зареєстрованого місцезнаходження відповідача є неможливим, позивач здійснював відправку актів приймання-передачі електроенергії на офіційну електронну пошту відповідача (), яка зазначена споживачем в додатку 1 до заяви-приєднання до договору та яку відповідач сам зазначає на титульному аркуші відзиву на позовну заяву. Зважаючи на те, що умовами договору погоджено надсилання документів (у т.ч. рахунків) електронними засобами зв`язку, тому неотримання оригіналів документів поштовим зв`язком у даному випадку не звільняє відповідача від зобов`язання щодо сплати боргу за спожиту електроенергію.

Стосовно заперечень відповідача щодо завищення ціни за 1 кВт/год суд зазначає наступне.

Відповідно до умов Договору ціна за одиницю товару - 1 кВт/год електричної енергії на момент укладання Договору становить 6,73 грн. Проте, мотивуючи підвищення ціни Постановами НКРЕКП №2454 від 01.12.2021 та №2594 від 17.12.2021, позивач поставив електроенергію відповідачу за ціною 6,99 грн за 1 кВт/год, з чим останній не погодився.

Оскільки позивач вже після подання позову здійснив перерахунок вартості спожитої електроенергії в бік її зменшення у відповідності з минулими періодами згідно з умовами укладеного між сторонами Договору, та подав відповідну заяву про зменшення позовних вимог, яка прийнята судом, суд відхиляє доводи відповідача стосовно безпідставного завищення позивачем вартості спожитої електроенергії.

Як свідчать матеріали справи, відповідач свої зобов`язання за Договором не виконав, заборгованість відповідача за Договором становить 679 023,10 грн за період січень-червень 2022 року.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 679 023,10 грн (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, поданої 23.01.2023) є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на невиконання зобов`язання зі сплати за спожиту електроенергію у зв`язку з наявністю форс-мажорних обставин, що підтверджені листом ТПП України № 2024/02.0-7.1, суд відхиляє з огляду на наступне.

Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 за № 2024/02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою запровадження воєнного стану, та підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору.

Втім, порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) чітко визначено в Законі України «Про торгово-промислові палати в Україні» та деталізовано в розділі 6 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 15.07.2014 за № 40(3), з наступними змінами.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За умовами п. 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи щодо кожного окремого договору, контракту, угоди тощо, а також податкових та інших зобов`язань/обов`язків, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

В сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) вказуються дані заявника, сторони за договором (контрактом, угодою тощо), дата його укладення, зобов`язання, що за ним настало чи настане найближчим часом для виконання, його обсяг, термін виконання, місце, час, період настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили його виконання, докази настання таких обставин (п. 6.12 Регламенту).

Отже у Законі та Регламенті зазначено, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються виключно сертифікатом, а не листом на сайті ТПП України.

Як зазначено в постанові Верховного Суду складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.03.2023 у справі № 920/505/22 форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи при виконанні нею конкретних договірних зобов`язань.

Лист ТПП України від 28.02.2022 не містить (і не може містити) ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Більш того, загальний офіційний лист ТПП України від 28.02.2022 видано без дослідження наявності причинно-наслідкового зв`язку між військовою агресією Російської Федерації проти України та неможливістю виконання конкретного зобов`язання (у цьому випадку - за Договором про постачання електричної енергії).

В матеріалах справи відсутній сертифікат ТПП України щодо Договору про постачання електричної енергії №1 від 01.01.2022.

Таким чином, відповідачем не доведено та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що форс-мажорні обставини мали непереборний характер саме для відповідача при виконанні ним спірних зобов`язань.

Крім того, суд звертає увагу на те, що за загальним правилом неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України, ст. 218 Господарського кодексу України).

Тобто, можливе звільнення від відповідальності за невиконання, а не від виконання основного зобов`язання в цілому. А предметом спору у цій справі є стягнення саме основної заборгованості за Договором №1 від 01.01.2022.

У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача.

Крім того, при поданні позову позивачем згідно платіжного доручення №1049 від 03.08.2022 сплачено 10 802,66 грн судового збору за розгляд позовних вимог про стягнення 720 177,25 грн.

Під час розгляду справи позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій останній просить стягнути з відповідача 679 023,10 грн. Вказана заява прийнята судом.

У зв`язку зі зменшенням позивачем позовних вимог, судовий збір у розмірі 617,32 грн буде повернуто ухвалою суду позивачу за його клопотанням на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Соледарського Комунального підприємства «Водоканал» (84545, Донецька обл., м. Соледар, вул. Соледарська, 10, ідентифікаційний код 41151294) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус Енерго» (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 86в, офіс 6, ідентифікаційний код 42892355) основний борг у розмірі 679 023 (шістсот сімдесят дев`ять тисяч двадцять три) грн 10 коп та судовий збір у розмірі 10 185 (десять тисяч сто вісімдесят п`ять) грн 34 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Хабарова