РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.04.2023Справа № 910/239/23

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/239/23

за позовом Волинського обласного центру зайнятості

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

04 січня 2023 року до Господарського суду міста Києва від Ковельського міськрайонного центру зайнятості (позивач) надійшла позовна заява № 1230/06-09 від 23.12.2022 року до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (відповідач) про стягнення 91 885,10 грн. (дев`яносто одна тисяча вісімсот вісімдесят п`ять гривень 10 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виплачена гр. ОСОБА_1 допомога в розмірі 91 885,10 грн. по безробіттю підлягає відшкодуванню відповідачем (роботодавцем) на підставі частини 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", як сума виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному в зв`язку з поновленням його на роботі за рішенням суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2023 року у справі № 910/239/23 позовну заяву № 1230/06-09 від 23.12.2022 року Ковельського міськрайонного центру зайнятості до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення грошових коштів залишено без руху, надано Ковельському міськрайонному центру зайнятості строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 447 ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2023 року у справі № 910/239/23 вручено уповноваженому представнику позивача - 23.01.2023 року.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Тобто, строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви до 30.01.2023 року (включно).

02.02.2023 року через відділ діловодства суду від Ковельського міськрайонного центру зайнятості надійшла заява № 06/06-09 від 24.01.2023 року "Про усунення недоліків позовної заяви" (направлена засобами поштового зв`язку 26.01.2023 року, що підтверджується відбитком календарного штемпеля на конверті).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/239/23, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

06 березня 2023 року через відділ діловодства суду від Волинського обласного центру зайнятості надійшла заява б/н б/д "Про процесуальне правонаступництво", в якій заявник просить замінити позивача у справі - Ковельський міськрайонний центр зайнятості на його правонаступника - Волинський обласний центр зайнятості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2023 року заяву б/н б/д "Про процесуальне правонаступництво" Волинського обласного центру зайнятості у справі № 910/239/23 задоволено, замінено позивача у справі - Ковельський міськрайонний центр зайнятості (ідентифікаційний код 20123578) на його правонаступника - Волинський обласний центр зайнятості (ідентифікаційний код 05427482).

Згідно з ч. 4ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2020 року Наказом філії «Центр управління промисловістю» ПАТ «Українська залізниця» №102-ос/тр ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади на підставі п. 5 ст. 41 КЗпП України.

16.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Ковельського міськрайонного центру зайнятості, як такий, що шукає роботу.

Відповідно до наказу Ковельського міськрайонного центру зайнятості від 16.07.2020 року НТ200716 на підставі поданої ОСОБА_1 заяви, у зв`язку з відсутністю підходящої роботи, йому було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю.

Виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 призначено відповідно до частин 1, 3, 4 ст. 22, ч.1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (надалі по тексту - Закон), як застрахованій особі, з урахуванням страхового стажу строком, що не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років.

Згідно із наказом Ковельського міськрайонного центру зайнятості від 16.07.2020 року НТ200716 відповідно до п. 4 ст. 31 Закону ОСОБА_1 відкладено виплату допомоги по безробіттю з 16.07.2020 року по 10.11.2020 року, що дорівнює періоду протягом якого застрахованій особі, відповідно до законів надається вихідна допомога або інші виплати при звільненні з підприємств, установ і організацій або закінченні строку повноважень за виборною посадою, що забезпечують часткову або тимчасову компенсацію втраченого заробітку.

Наказом Ковельського міськрайонного центру зайнятості від 11.11.2020 року НТ201111 ОСОБА_1 розпочато виплату допомоги по безробіттю, відповідно до статті 22 Закону з 11.11.2020 року.

ОСОБА_1 оскаржив наказ про звільнення до Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 вересня 2021 року у справі № 161/10904/20 скасовано наказ (розпорядження) № 4/ос виконуючого обов`язків керівника виробничого підрозділу «Радошинський кар`єр» філії «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця» Кіндера Г.О. від 15 травня 2020 року «Про припинення трудового договору (контракту)» від 10 червня 2020 року, яким ОСОБА_1 звільнено 10 червня 2020 року з посади начальника виробничого підрозділу «Радошинський кар`єр» у зв`язку з припиненням повноважень за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП на підставі наказу філії «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 102-ос/тр від 10 червня 2020 року. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника виробничого підрозділу «Радошинський кар`єр» філії «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця» із 11 червня 2020 року. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 компенсації моральної шкоди 5000,00 грн.

Постановою Волинського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» задоволено, яким рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 вересня 2021 року скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» про визнання незаконними та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27.04.2022 року постанову Волинського апеляційного суду від 16 грудня 2021 року скасовано, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 вересня 2021 року змінено, виклавши його мотивувальну частину у редакції постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

На виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.09.2021 року Філія «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця» 09.09.2021 року видала наказ № 175-ос/тр яким: (1) скасовано наказ філії від 10.06.2020 року № 102-ос/тр «Про звільнення ОСОБА_1 ; (2) поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника виробничого підрозділу «Радошинський кар`єр» філії «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця» з 11 червня 2020 року.

Згідно з розрахунком допомоги по безробіттю поверненню АТ «Українська залізниця» у зв`язку з поновленням на роботі ОСОБА_1 підлягають кошти у розмірі 91 885,10 грн.

Посилаючись на те, що відповідач не повернув позивачеві суму виплаченого забезпечення ОСОБА_1 , позивач на підставі ч. 4 ст. 35 "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" просить стягнути з відповідача на свою користь 91 885,10 грн. виплаченої допомоги по безробіттю.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення", статус безробітного може набути, зокрема, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (ч. 2 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення").

Процедуру реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, філією центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласного, Київського та Севастопольського міського центру зайнятості, а також міським, районним, міськрайонним центром зайнятості державної служби зайнятості визначено постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 року № 792 "Про затвердження Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу" (у редакції від 19.09.2018).

Згідно з п. 3 Порядку реєстрація безробітних, які звертаються за сприянням у працевлаштуванні (далі - реєстрація), проводиться центром зайнятості незалежно від зареєстрованого місця проживання чи перебування. Обробка персональних даних осіб, які шукають роботу, здійснюється центром зайнятості відповідно до закону.

Рішення про надання статусу безробітного чи відмову у наданні такого статусу приймається центром зайнятості не пізніше сьомого календарного дня з дня подання особою, яка шукає роботу, заяви про надання статусу безробітного (п. 22 Порядку).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" до роботодавців, зокрема, належать установи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, та які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Як передбачено ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення" зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" встановлено право застрахованих осіб на матеріальне забезпечення на випадок безробіття, види забезпечення, зокрема, допомогу по безробіттю.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону, допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.

Як вже було встановлено судом вище, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.09.2021 року у справі № 161/10904/20 поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника виробничого підрозділу «Радошинський кар`єр» філії «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця» із 11 червня 2020 року, яке набрало законної сили в порядку, визначеному законодавством, а саме 27.04.2022 року (після скасування Верховним Судом постанови суду апеляційної інстанції).

Як передбачено ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" зазначено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Поновлення безробітного на роботі за рішенням суду, відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", є підставою для припинення виплати допомоги по безробіттю.

Фонд має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу (абз. 6 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття").

Частиною 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що із роботодавця утримуються: сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду; незаконно виплачена безробітному сума забезпечення у разі неповідомлення про його прийняття на роботу; незаконно отримана сума допомоги по частковому безробіттю.

Розмір шкоди у справі визначений сумою, яка виплачена як допомога по безробіттю ОСОБА_1 за період перебування на обліку в Ковельському міськрайонному центрі зайнятості, та становить 91 885,10 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_1 поновлено на роботі за судовим рішенням, виплачена йому за період незаконного звільнення допомога по безробіттю, підлягає відшкодуванню за рахунок роботодавця.

Що стосується стягнення грошових коштів з АТ «Українська залізниця» суд зазначає таке.

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 Цивільного кодексу України).

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до Єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (ч. 1 ст. 89 ЦК України).

Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза місцем її знаходження та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (ч. 1-3 ст. 95 ЦК України).

Від імені юридичної особи - філії як відокремленого підрозділу, створеної на підставі положення, має право виступати керівник відокремленого підрозділу, який призначається юридичною особою. Між керівником юридичної особи - філії як відокремленого підрозділу і юридичною особою, яка є засновником такого підрозділу, існують відносини представництва, і його повноваження підтверджуються довіреністю юридичної особи.

Тобто керівники юридичної особи - філії як відокремленого підрозділу, які призначаються юридичною особою, що його створила, діють на підставі довіреності (ч. 4 ст. 95 ЦК України).

Підставою видачі такої довіреності є акт органу юридичної особи про призначення фізичної особи керівником філії як відокремленого підрозділу або представництва.

У Цивільному кодексі України не встановлено спеціальних вимог стосовно довіреності керівника відокремленого підрозділу. Довіреність керівника філії як відокремленого підрозділу має комплексний характер, у ній може бути вказано доручення на виконання, у тому числі, процесуального представництва. Від імені юридичних осіб має право виступати керівник відокремленого підрозділу, а не сам підрозділ, адже між керівником і юридичною особою існують відносини представництва і його повноваження підтверджуються довіреністю юридичної особи. Процесуальні повноваження керівника відокремленого підрозділу мають бути вказані у довіреності юридичної особи.

Ураховуючи цивільно-правове становище філій та представництв недопустимою є самостійна і безпосередня участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу як складової частини юридичної особи, що його створила.

Відповідно до пункту 2.1. Положення про філію «Центр управління промисловістю» АТ «Укрзалізниця» Філія є відокремленим підрозділом АТ «Українська залізниця», який не має статусу юридичної особи. Філія діє від імені та в інтересах АТ «Українська залізниця», здійснює делеговані АТ «Українська залізниця» функції відповідно до мети, завдань та предмету діяльності АТ «Українська залізниця».

Згідно з пунктом 5.1. Положення про філію «Центр управління промисловістю» АТ «Укрзалізниця» Директор Філії діє на підставі довіреності, виданої Товариством, у порядку, передбаченому статутом Товариства, Положенням та локальними нормативними актами Товариства. У довіреності визначаються межі та обсяг повноважень директора Філії на виконання дій від імені Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Відповідно до пункту 5.5. Положення про філію «Центр управління промисловістю» АТ «Укрзалізниця» директор Філії на підставі довіреності та в межах своїх повноважень, зокрема, але не виключно, приймає на роботу та звільняє працівників Філії згідно зі штатним розписом та номенклатурою посад голови правління АТ «Українська залізниця», з урахуванням вимог пункту 5.1. Положення, укладає, змінює та розриває трудові договори, приймає рішення з питань оплати праці та робочого часу працівників Філії, застосовує заходи заохочення та/або притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності працівників Філії відповідно до законодавства України; надає керівникам виробничих підрозділів Філії право прийняття на роботу та звільнення з роботи працівників згідно зі штатним розписом та номенклатурою посад голови правління товариства, укладання, внесення змін та припинення дії трудового договору, прийняття рішень з питань оплати праці та робочого часу працівників, застосування заходів заохочення та/або притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності працівників виробничих підрозділів Філії.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довіреності від 19.02.2023 року, виданої АТ «Українська залізниця» в особі голови правління Камишіна Олександра Миколайовича та члена правління ОСОБА_2 , які діють на підставі Статуту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 735 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.10.2021 року № 1094), розпорядження Кабінету Міністрів України від 24.03.2022 року № 240-р та довіреності від 28.03.2022 року № 3477), посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А., АТ «Українська залізниця» уповноважило директора філії «Центр управління промисловістю» акціонерного товариства «Українська залізниця» Науменка Володимира Дмитровича та/або заступника директора філії «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця» Леорду Андрія Аркадійовича, зокрема, згідно із законодавством України про працю, Положенням про Філію, локальними, нормативними актами Довірителя, у встановленому Довірителем порядку, в межах посадових обов`язків здійснювати прийом, переведення, переміщення та звільнення працівників Філії, вживати заходів заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Філії, передбачені законодавством України про працю.

Суд зазначає, що за ознаками використання праці та оформлення трудових відносин Акціонерне товариство «Українська залізниця» є роботодавцем у розумінні Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а тому в силу ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" зобов`язана нести матеріальну відповідальність (грошове зобов`язання).

Отже, обов`язок працедавця відшкодувати фонду соціального страхування суму виплат по безробіттю та наданих соціальних послуг виникає за наслідком прийняття судового рішення про поновлення працівника на роботі (постанова Верховного Суду від 06.07.2018 року у справі № 921/220/17-г/16).

Проаналізувавши матеріали справи, суд не приймає доводити відповідача щодо подвійної відповідальності у випадку задоволення позовних вимог, оскільки сума соціальної допомоги по безробіттю, яку виплатив Ковельський міськрайонний центр зайнятості ОСОБА_1 за час перебування на обліку як безробітній, стягнення якої є предметом спору у даній справі, підлягає відшкодуванню в порядку, встановленому ст. 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а виплати за рішенням суду у справі № 161/10904/20 стягнуті на користь ОСОБА_1 як середній заробіток за час вимушеного прогулу на підставі ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України. Вказані суми мають різну правову природу.

Отже, стягнення 91 885,10 грн. допомоги по безробіттю, яка виплачена ОСОБА_1 , не суперечить приписам ст. 61 Конституції України.

Беручи до уваги викладене, вимоги Волинського обласного центру зайнятості про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» 91 885,10 грн. виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_1 суд визнає обґрунтованими.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги встановлені судом факти та обставини, що були наведені вище, суд дійшов висновку, що викладені відповідачем у відзиві заперечення на позов не спростовують зазначених позивачем в позові доводів за встановлених вище судом фактів та обставин.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код 40075815, адреса: 03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5) на користь Волинського обласного центру зайнятості (ідентифікаційний код 05427482, адреса: 43025, Волинська область, м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 3а) грошові кошти: виплаченої допомоги по безробіттю - 91 885,10 грн. (дев`яносто одна тисяча вісімсот вісімдесят п`ять гривень 10 копійок) та судовий збір - 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 20.04.2023р.

Суддя О.В. Котков