УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

м. Київ

11.04.2023Справа № 910/11854/22

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до 1. Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Профінанс груп" в особі ліквідатора Мерзлякова Руслана Петровича

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1:

1. Печерська районна в місті Києві державна адміністрація

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інком Кредит"

3. ОСОБА_1

про скасування запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи та зобов`язання вчинити дії

Суддя Котков О.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача Кулініч А.П.;

від третьої особи-2 Соколов В.А.;

інші учасники справи не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2022 року до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства "Українська залізниця" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 03.11.2022 року до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича (відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Профінанс груп" в особі ліквідатора Мерзлякова Руслана Петровича (відповідач-2), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку:

- скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за номером 1 2960 від 03.10.2022 щодо вчинення державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським Валентином Сергійовичем реєстраційної дії про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Профінанс груп" ();

- зобов`язати ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Профінанс груп" Мерзлякова Руслана Петровича визнати вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Профінанс груп" у розмірі 51 213 572,40 грн. та зобов`язати ліквідатора включити ці вимоги до ліквідаційного балансу.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича щодо внесення 03.10.2022 року відомостей про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації за рішенням учасників ТОВ "Профінанс груп" є незаконними та такими, що позбавляють АТ "Українська залізниця" права на задоволення кредиторських вимог, тому державна реєстрація припинення юридичної особи ТОВ "Профінанс груп" відбулася з порушенням вимог законодавства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/11854/22, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.12.2022 року, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 - Печерську районну в місті Києві державну адміністрацію, витребувано у Печерської районної в місті Києві державної адміністрації належним чином засвідчені копії реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Профінанс груп" ().

В підготовчому засіданні 06.12.2022 року судом оголошувалася перерва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2022 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інком Кредит" та ОСОБА_1 , підготовче засідання відкладено на 24.01.2023 року.

23.01.2023 року через відділ діловодства від третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 ОСОБА_1 надійшло клопотання б/н від 20.01.2023 року "Про зупинення провадження у справі", в якому заявник просить зупинити провадження у справі № 910/11854/22 до закінчення перегляду постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 року у справі № 910/23042/16 у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

В підготовчому засіданні 24.01.2023 року судом оголошувалася перерва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2023 року зупинено провадження у справі № 910/11854/22 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 року у справі № 910/23042/16, зобов`язано сторін повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення справи № 910/11854/22.

06.03.2023 року через відділ діловодства суду від представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла заява про поновлення провадження у справі. До вказаної заяви долучено копію постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.02.2023 року у справі № 910/23042/16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2023 року поновлено провадження у справі № 910/11854/22, підготовче засідання призначено на 11.04.2023 року.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку зупинити провадження у справі № 910/11854/22, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики.

Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд, серед іншого, забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом (ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Положеннями ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.10.2022 року на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 910/15792/20 на підставі частини 5 статті 302 Господарського процесуального кодексу України.

Передаючи справу № 910/15792/20 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду зазначила про неоднозначність підходів Великої Палати Верховного Суду у визначенні питання хто є належним відповідачем у спорах про визнання незаконними та скасування реєстраційних дії, вчинених державним реєстратором щодо третьої особи - особа щодо якої вчиняються ці дії, державний реєстратор чи ними є одночасно і вказана особа і державний реєстратор.

01.12.2022 року ухвалою Велика Палата Верховного Суду прийняла до розгляду справу № 910/15792/20 за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06 липня 2022 року та рішення Господарського суду міста Києва від 19 травня 2021 року та призначила її до розгляду.

Пунктом 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

При цьому, необхідно зазначити, що відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

До господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено, не визнається, оспорюється.

Частиною 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно зі ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За приписами ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами у судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачем у судовому процесі є особа, якій пред`явлено позовну вимогу.

З огляду на зміст наведених норм вбачається, що захисту в судовому порядку підлягають порушене право й охоронювані законом інтереси позивача саме від відповідача.

Належним відповідачем є така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, тоді як неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача належить іншій особі - належному відповідачеві.

Отже, належним відповідачем є особа, яка дійсно є суб`єктом відповідного матеріального правовідношення.

Так, у справі № 910/11854/22 Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулося до суду з позовом до 1. Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського Валентина Сергійовича, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Профінанс груп" в особі ліквідатора Мерзлякова Руслана Петровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1: 1. Печерська районна в місті Києві державна адміністрація, 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інком Кредит", 3. ОСОБА_1 , з вимогами про скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за номером 1 2960 від 03.10.2022 щодо вчинення державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським Валентином Сергійовичем реєстраційної дії про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Профінанс груп" та зобов`язання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Профінанс груп" Мерзлякова Руслана Петровича визнати вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Профінанс груп" у розмірі 51 213 572,40 грн. та зобов`язати ліквідатора включити ці вимоги до ліквідаційного балансу.

Статтею 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань» встановлено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу-підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус (ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань»).

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань» повноваження державного реєстратора згідно з якими він, зокрема, проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру; веде Єдиний державний реєстр; веде реєстраційні справи.

Подання документів для державної реєстрації за змістом ст. 14 наведеного вище Закону здійснюється заявником (засновник (засновники) або уповноважена ними особа - у разі подання документів для державної реєстрації створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, в розумінні абз. 1 п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону).

Статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» встановлено спростовувану презумпцію відомостей, оголошених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ЄДР).

В п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» унормовано, що особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеними через подання та внесення до ЄДР недостовірних відомостей може вимагати їх захисту через корегування відомостей ЄДР та відображенні в ЄДР відповідних дійсних відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення та захист її порушених прав та інтересів, зокрема, шляхом скасування запису в ЄДР.

Суд не позбавлений права скасувати в судовому порядку недостовірний запис державного реєстратора в ЄДР, наявність якого порушує корпоративні права чи законні інтереси позивача, який звернувся за їх захистом.

Вчинення державним реєстратором та приватним нотаріусом дій, які оскаржує позивач, з огляду на те, що вони порушують його права чи законні інтереси, а також скасування реєстраційних дій на підставі ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» свідчить про те, що і державний реєстратор, і приватний нотаріус є безпосередніми суб`єктами відповідного матеріального правовідношення (оскарження їх дій), що є основним критерієм віднесення їх до таких учасників справи як відповідач.

При цьому, суд наголошує, що наразі існує виключна правова проблема, яка полягає в необхідності формування єдиної правозастосовчої практики у справах щодо оскарження реєстраційних дій, вчинених державним реєстратором відносно третьої особи, стосовно визначення належного відповідача у такому спорі з огляду на неоднозначність підходів Великої Палати Верховного Суду до зазначеного правового питання,

Між тим, призначенням Верховного Суду, як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок, у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, нижчестоящим судам результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у задоволенні позову.

Отже, з`ясування питання щодо належності визначеного позивачем при пред`явленні позову відповідача є обов`язком суду, а встановлення факту неналежності відповідача у спорі - підставою для відмови у позові. Належним відповідачем є особа, яка дійсно є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Натомість неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовної якої судом встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача належить іншій особі - належному відповідачеві.

З огляду на вищевикладене, враховуючи правовідносини сторін щодо яких виник спір у даній справі та те, що позивачем пред`явлено позов до двох відповідачів, серед яких державний реєстратор, суд дійшов висновку, що від встановлення того, хто є належним відповідачем у спорах про скасування реєстраційних дій, вчинених державним реєстратором залежатиме правильність вирішення даного спору під час розгляду справи № 910/11854/22.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах /в іншій справі/ у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

В цьому випадку згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

За таких обставин, господарський суд вважає, що висновки, які будуть зроблені Великою Палатою Верховного Суду за результатами перегляду судових рішень у справі № 910/15792/20 мають суттєве значення для розгляду справи № 910/11854/22 по суті.

Враховуючи приписи пункту 7 частини першої статті 228 та пункту 11 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України та те, що висновок Великої Палати Верховного Суду щодо постановленої у справі № 910/15792/20 правової проблеми сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, з урахуванням того, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, суд вважає за доцільне зупинити провадження у справі № 910/11854/22 до закінчення перегляду справи № 910/15792/20 Великою Палатою Верховного Суду.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, п. 11 ст. 229, 233-235, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 910/11854/22 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/15792/20.

2. Зобов`язати сторін повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення справи № 910/11854/22.

Ухвала набирає законної сили 11 квітня 2023 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 18 квітня 2023 року.

Суддя О.В. Котков