ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
"18" квітня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/270/23
за участю представників сторін:
від позивача - Оніщук В.П.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Правничі послуги" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Булат-Захід" про стягнення заборгованості в розмірі 11 211 грн.93 коп. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням умов Договору № 26/08/20-БЗ 26.08.2020 року про надання юридичних послуг від 26.08.2020 року, у зв`язку з чим, у Відповідача виникла заборгованість в розмірі 7 500,00 грн.
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «БУЛАТ-ЗАХІД» (далі по тексту - ТОВ «БУЛАТ-ЗАХІД», Відповідач) не виконав взяті на себе грошові зобов`язання по Договору № 26/08/20-БЗ 26.08.2020 року про надання юридичних послуг від (далі по тексту - Договір). У зв`язку з чим у Відповідача виникла заборгованість в розмірі 7 500,00 грн. З огляду на прострочення сплати боргу Позивач нарахував до стягнення з Відповідача 3% річних та інфляційні втрати за стягненням яких звернувся з даним позовом до суду. В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на ст. ст. 549-552, 611, 625 Цивільного кодексу України.
Відповідач своїми процесуальними правами не скористався відзиву на позовну заяву до суду не подав. Представник відповідача в судове засідання 18.04.2023 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується надісланням ухвали суду на поштову адресу останнього, визначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Будь-які не розглянуті судом клопотання, подані учасниками процесу в межах розгляду справи, в матеріалах справи №918/270/23 відсутні.
Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми ч.ч. 1, 3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи та те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представника Відповідача за наявними матеріалами справи.
Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.
Ухвалою суду від 21.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 18.04.2023 року.
Представник Позивача в судовому засіданні 18.04.2023 року позовні вимоги підтримав.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Заслухавши в судовому засіданні представника Позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУЛАТ-ЗАХІД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАВНИЧІ ПОСЛУГИ» було укладено Договір з №26/08/20-БЗ від 26.08.2020 року про надання юридичних послуг. Вартість послуг за цим Договором визначено у розмірі 7 500,00 грн. (п. 5 Договору). На виконання вимог п. 5.1. Договору 02.12.2020 року між сторонами Договору було підписано Акт приймання-передачі наданих юридичних послуг (а.с. 21). Згідно згаданого пункту Договору Позивачем, 02.12.2020 року виставлено Відповідачу рахунок на оплату наданих послуг (а.с. 25). Однак, ТОВ «БУЛАТ-ЗАХІД» не оплатило отримані юридичні послуги.
Крім того, Позивачем 13.02.2023 року направлено на адресу Відповідача претензію про сплату заборгованості, яка залишена Відповідачем без уваги.
З огляду на прострочення сплати заборгованості за договором про надання юридичних послуг Позивач звернувся до суду про стягнення 7500,00 грн - основного боргу.
На час прийняття рішення у даній справі доказів оплати заборгованості сторонами суду не надано.
Предметом доказування по справі є обставини укладання договору, факт надання послуг, строк оплати послуг, наявність прострочення оплати послуг.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Норми права, що підлягають до застосування, мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.
Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору на надання юридичних послуг, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.
Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.
З урахуванням умов п. 5.1. Договору строк оплати вартості послуг, наданих Позивачем, є таким, що настав, а тому вимога про стягнення з Відповідача 7 500,00 грн - основного боргу підлягає задоволенню.
Крім того, як зазначалось вище по тексту Позивач просить суд стягнути з Відповідача 513,00 грн - 3 % річних та 3198,93 грн - інфляційних втрат.
За приписом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Судом перевірено розрахунки 3% річних на суму 513,00 грн та інфляційних нарахувань на суму 3198,93 грн, встановлено їх правильність та відповідність вимогам чинного законодавства.
Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з Відповідача 513,00 грн - 3 % річних, та 3198,93 грн - інфляційних втрат, нарахованих за період грудень 2020 року - березень 2023 року.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно із ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Розподіл судових витрат.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати за позовом покладаються на Відповідача в розмірі 2 684,00 грн. судового збору.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позов задовольнити в повному обсязі.
Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 19.04.2023 року.

Суддя Н.Церковна