УХВАЛА

17 квітня 2023 року

м. Київ

cправа № 916/302/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В.(головуючий), Малашенкової Т. М. та Селіваненка В. П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Відділ ДВС)

на ухвалу господарського суду Одеської області від 07.12.2022 та

постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2023

за скаргою публічного акціонерного товариства "Одесапродконтракт" (далі - Товариство)

на дії державного виконавця Відділу ДВС у справі № 916/302/16

за позовом Національного банку України

до Товариства

про звернення стягнення на нерухоме майно,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство "Імексбанк",

ВСТАНОВИВ:

Відділ ДВС 17.03.2023 (згідно з відміткою на конверті) звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Одеської області від 07.12.2022 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2023 зі справи № 916/302/16.

Ухвалою Верховного Суду від 30.03.2023 касаційну скаргу Відділу ДВС залишено без руху у зв`язку з тим, що до скарги не додано доказів про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а клопотання скаржника про відстрочення такої сплати Судом відхилено; також у скарзі не наведено чітких підстав касаційного оскарження, передбачених відповідним абзацом частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс), в частині обґрунтування порушення або неправильного застосування норм матеріального та/або процесуального права (з посиланням на пункт, частину, статтю), що припустилися суди попередніх інстанцій під час прийняття оскаржуваних судових рішень та у чому полягало таке неправильне застосування; надано скаржнику строк для усунення зазначених недоліків.

Відділ ДВС 06.04.2023 (згідно з поштовою відміткою на конверті) подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків, до якої додано платіжну інструкцію від 05.04.2023 №103, що свідчить про сплату судового збору у розмірі 2 684, 00 грн.

Як було зазначено в ухвалі Верховного Суду від 30.03.2023 про залишення касаційної скарги без руху, що приписами пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, предметом касаційного оскарження є ухвала господарського суду Одеської області від 07.12.2022 та постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2023 у цій справі, якою кою скаргу Товариства на дії державного виконавця Відділу ДВС Яковенка Владислава Андрійовича задоволено частково.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Тобто, у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене, зокрема, у пункті 2 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень), а підставою касаційного оскарження є саме абзац другий частини другої статті 287 ГПК України.

Отже, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі конкретну підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену частиною другою статті 287 ГПК України.

Водночас доводів та уточнень на виконання вимог вказаної ухвали суду від 30.03.2023 про залишення касаційної скарги без руху, зокрема, щодо зазначення підстав касаційного оскарження судового рішення, визначеного пунктами 2, 3 частини першої статті 287 вказаного Кодексу, з належним обґрунтуванням порушених судами попередніх інстанцій норм процесуального чи неправильного застосування матеріального права під час прийняття оскаржуваних судових рішень, подана Відділом ДВС заява про усунення недоліків не містить взагалі.

За приписами ГПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

З огляду на викладене Суд дійшов висновку, що Відділ ДВС не усунув недоліків поданої ним касаційної скарги в частині обґрунтування порушених судами попередніх інстанцій норм процесуального чи неправильного застосування матеріального права як підставу для касаційного оскарження судового рішення, визначеної відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України, як це передбачено пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України, що є підставою для її повернення без розгляду як такої, що не відповідає вимогам процесуального закону щодо її змісту і форми.

Відповідно до частини п`ятої статті 292 ГПК України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на викладене та керуючись статтею 234, частиною п`ятою статті 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Одеської області від 07.12.2022 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.02.2023 у справі № 916/302/16 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова

Суддя В. Селіваненко