СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Харків Справа № 917/1830/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А. , суддя Тарасова І.В.

за участі секретаря судового засідання Андерс О.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Іноземного підприємства ЮНАЙТЕД МЕДІА ГРУП (вх. №443 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 23.02.2023 у справі №917/1830/21 (прийняту у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Киричук О.А., повний текст складено і підписано 27 лютого 2023 р)

за позовом Іноземного підприємства ЮНАЙТЕД МЕДІА ГРУП, м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю СІНЕМА-ЦЕНТР, м. Полтава,

про стягнення 2 079 713,07 грн,

ВСТАНОВИВ:

Іноземне підприємство ЮНАЙТЕД МЕДІА ГРУП звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю СІНЕМА-ЦЕНТР 2 079 713,07 грн заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 02/06/20 від 02.06.2020, в тому числі: сума заборгованості по поверненню поворотної фінансової допомоги у розмірі 1 867 100,00 грн за договором; 3% річних у розмірі 26 855,55 грн станом на 22.11.2021; пеня згідно з п.4.2 договору за прострочення строку повернення поворотної фінансової допомоги, передбаченого п.3.1 договору в розмірі 144 457,27 грн станом на 22.11.2021; сума інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 41 300,25 грн.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 30.06.2022 позов задоволено повністю.

В лютому 2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю СІНЕМА-ЦЕНТР про відстрочення виконання рішення суду (вх. № 1548 від 07.02.2023) у справі № 917/1830/21, в якому відповідач просить відстрочити виконання рішення суду на один рік з дня його ухвалення до 30.06.2023.

13.02.2023 до суду надійшли уточнення до клопотання про відстрочення виконання рішення суду в справі № 917/1830/21 (вх. № 1903), в яких відповідач навів обґрунтування поданого клопотання про відстрочення виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 23.02.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю СІНЕМА-ЦЕНТР про відстрочку виконання рішення у справі №917/1830/21 задоволено. Відстрочено виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 30.06.22 у справі №917/1830/21 - до 30.06.2023.

Задовольняючи клопотання відповідача, суд прийняв до уваги надані заявником докази про можливість виконання грошового зобов`язання перед позивачем в строк до 30 червня 2023 року, а саме наявність: дебіторської заборгованості згідно наданих договорів (договір купівлі-продажу №010422-СЦ від 01.04.2022 на суму 316 500 грн зі строком погашення до 31.03.2023, договір купівлі-продажу №20212011 від 20.11.2021 на суму 216 455 грн зі строком погашення до 01.05.2023, договір купівлі-продажу №010422-СУ/2 від 01.04.2022 на суму 565 550 грн зі строком погашення до 31.03.2023, договір купівлі-продажу №010722-СЦ/1 від 01.07.2022 на суму 80 000 грн зі строком погашення до 30.06.2023, договір купівлі-продажу №010722-СЦ/2 від 01.07.2022 на суму 130 000 грн зі строком погашення до 30.06.2023), листів підприємців про підтвердження заборгованості перед ТОВ СІНЕМА-ЦЕНТР на загальну суму 210 000 грн (вих.№4 від 20.02.2023, вих.№1 від 20.02.2023). Також прийнято до уваги те, що основним видом економічної діяльності ТОВ СІНЕМА-ЦЕНТР є демонстрація кінофільмів, а за наявності надзвичайних подій (введення воєнного стану в Україні), з урахуванням наданих доказів щодо надходження коштів заявникові зі сторони інших господарюючих суб`єктів, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення поданої заяви про відстрочення виконання рішення суду, враховуючи незначний термін відстрочення виконання рішення суду - до 30 червня 2023 року, що забезпечить дотримання балансу інтересів обох сторін.

Іноземне підприємство ЮНАЙТЕД МЕДІА ГРУП з ухвалою Господарського суду Полтавської області не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

- поновити пропущений строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи нові докази: паперову копію електронного доказу із ЄДР щодо ТОВ СІНЕМА-ЦЕНТР із відображенням інформації щодо кінцевих бенефіциарних власників станом на 06.03.2023; паперову копію електронного доказу із ЄДР щодо ТОВ СВІТ СІНЕМА із відображенням інформації щодо кінцевих бенефіциарних власників станом на 06.03.2023; паперову копію електронного доказу із ЄДР щодо ТОВ КОНКОРД КІНО із відображенням інформації щодо виконавчого органу станом на 06.03.2023; паперову копію електронного доказу із Автоматизованої системи виконавчого провадження з інформацією щодо відкритих виконавчих проваджень щодо ТОВ СІНЕМАЦЕНТР станом на 06.03.2023;

- зупинити дію ухвали Господарського суду Полтавської області від 23.02.2023 у справі № 917/1830/21 до винесення Східним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги;

- задовольнити апеляційну скаргу Іноземного підприємства ЮНАЙТЕД МЕДІА ГРУП на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 23.02.2023 повністю;

- скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 23.02.2023 у справі № 917/1830/21 повністю;

- ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю СІНЕМА-ЦЕНТР про відстрочку виконання рішення у справі № 917/1830/21 відмовити повністю;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СІНЕМА-ЦЕНТР (36002, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 60А; ідентифікаційний код: 33835003) на користь Іноземного підприємства ЮНАЙТЕД МЕДІА ГРУП (01032, м. Київ, вул. Жилянська 146; ідентифікаційний код: 32855322) витрати по сплаті судового збору за подачу цієї апеляційної скарги.

Скарга обґрунтована тим, що суд визнав докази, надані відповідачем, як належні докази існування заборгованості перед позивачем без будь-яких первинних бухгалтерських документів, зокрема, актів прийому-передачі товару та/або видаткових накладних, зареєстрованих податкових накладних. Жодних документальних доказів на підтвердження зазначених в клопотанні обставин, зокрема, понесених збитків, виплати заборгованості по заробітній платі, сплати податків, зборів, обов`язкових та інших платежів відповідачем суду першої інстанції не надано.

10.04.2023 та 11.04.2023 до суду від відповідача надійшли відзиви на апеляційну скаргу (вх.№3944, 4070), в яких відповідач просить долучити до матеріалів справи нові документи, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що встановлене ухвалою суду відстрочення виконання рішення суду до 30.06.2023 не є надто тривалим та не порушує саму сутність права, яке захищається апелянтом, таке відстрочення повністю забезпечує дотримання балансу прав та інтересів сторін. При цьому, апелянт жодним чином не позбавляється своїх прав, а відповідач не звільняється від обов`язку виконання грошових зобов`язань, строк яких, з урахуванням відстрочення, ухвалою встановлений до 30.06.2023.

12.04.2023 до суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи (вх.№4158), в якій останній просить розгляд справи відкласти, посилаючись на те, що представник ТОВ СІНЕМА-ЦЕНТР не матиме змоги взяти участь у засіданні, з огляду на наявність у нього гострої респіраторної вірусної інфекції та перебуванням з 12.04.2023 на лікарняному.

Представник позивача у судовому засіданні проти відкладення розгляду справи та поновлення пропущеного строку та долучення нових доказів, наданих відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу, заперечував.

Колегія суддів, розглянувши заяву відповідача про відкладення розгляду справи, зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Іноземного підприємства ЮНАЙТЕД МЕДІА ГРУП (вх. №443 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 23.02.2023 у справі №917/1830/21 було відкрито ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.03.2023. Ухвалою доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою.

Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні (ст.202 ГПК України).

Враховуючи законодавчо обмежені строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, те, що явка учасників справи не визнавалась судом обов`язковою, а також ту обставину, що всі доводи щодо апеляційної скарги викладено відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів відмовляє у задоволенні заяви відповідача про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів розглянувши клопотання позивача щодо поновлення пропущеного строку для подання доказів та долучення до матеріалів справи нових доказів, зазначає наступне.

За приписами ч.3 ст.269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Господарський процесуальний кодекс України допускає випадки подачі на стадії апеляційного розгляду нових доказів для підтвердження обставин, на які посилається сторона. Разом з цим, виходячи з принципу змагальності сторін, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції саме в суді першої інстанції.

В обґрунтування поданого клопотання, позивач посилається на те, що оскільки він отримав уточнення відповідача тільки 22.02.2023, тому не зміг у зв`язку із значним об`ємом документів долучених до нього, у стислі терміни, належним чином зібрати та підготувати відповідні докази щодо спростувань тверджень відповідача і подати до суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що апелянтом не доведено винятковості випадку для прийняття доказів судом апеляційної інстанції та не надано доказів неможливості подання їх до суду першої інстанції, в зв`язку з чим не приймає до розгляду нові докази, надані позивачем до апеляційної скарги.

Колегія суддів розглянувши клопотання відповідача щодо поновлення пропущеного строку для подання доказів та долучення до матеріалів справи нових документів, зазначає наступне.

В обґрунтування поновлення пропущеного строку на подання нових доказів, відповідач посилається на те, що зазначені документи не могли бути подані в суд першої інстанції, з огляду на те, що оригінали таких додаткових документів перебували в контрагентів, а примірники оригіналів повернуті ТОВ СІНЕМА-ЦЕНТР після розгляду судом першої інстанції заяви про відстрочення виконання рішення.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку подання нових доказів, з огляду на те, що відповідачем необґрунтовано належними доказами неможливість подання даних документів до суду першої інстанції.

Представник позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином ухвалою суду від 23.03.2023.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в обґрунтування відстрочення виконання рішення суду заявник посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю СІНЕМА-ЦЕНТР є суб`єктом господарювання, основним видом економічної діяльності якого є демонстрація кінофільмів. Постановою Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 11.03.2020 №211 було встановлено ряд карантинних обмежень з 2020 року, чим унеможливлено нормальне функціонування та господарювання відповідача. З 24 лютого 2022 року в Україні Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, що теж припинило будь-яку нормальну діяльність відповідача.

При цьому, заявник вказує на можливість погашення заборгованості перед позивачем до вказаної у клопотанні дати (30.06.2023), з огляду на наявність дебіторської заборгованості, зокрема:

- за договором купівлі-продажу №010422-СЦ від 01.04.2022 на суму 316 500 грн зі строком погашення до 31.03.2023;

- за договором купівлі-продажу №20212011 від 20.11.2021 на суму 216 455 грн зі строком погашення до 01.05.2023;

- за договором купівлі-продажу №010422-СУ/2 від 01.04.2022 на суму 565 550 грн зі строком погашення до 31.03.2023;

- за договором купівлі-продажу №010722-СЦ/1 від 01.07.2022 на суму 80 000 грн зі строком погашення до 30.06.2023;

- за договором купівлі-продажу №010722-СЦ/2 від 01.07.2022 на суму 130 000 грн зі строком погашення до 30.06.2023.

Як зазначає заявник, ним вчиняються заходи щодо повернення авансів від осіб, які порушили умови договорів виконання робіт/надання послуг, в загальній сумі 493490,35 грн, а саме, від:

- ТОВ Флоріан-Т, договір виконання вогнезахисних робіт №20200109/В від 09.01.2020, сума авансу до повернення - 42 102,09 грн;

- ТОВ ПІК Безпечні системи, договір на виконання проектних робіт №20200102/КК від 02.01.2020, сума авансу до повернення - 100425 грн;

- ПУАН НДІ Інбуд, договір виконання проектних робіт №20190816/КК від 16.08.2019, сума авансу до повернення - 350 963,26 грн.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частин 1, 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи (ч.2 ст.331 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Таким чином, відстрочка або розстрочка виконання рішення суду чи зміна способу його виконання можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характерну обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення. Крім того, повинні враховуватися інтереси обох сторін.

Господарський суд під час розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення враховує не лише можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, а також наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не повинен допускати їх настання.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини.

На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

Подібний висновок наведено в постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути оправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання про відстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Як вже зазначалось, в обґрунтування поданого клопотання заявник посилається на те, що основним видом економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю СІНЕМА-ЦЕНТР є демонстрація кінофільмів. Постановою Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 11.03.2020 №211 було встановлено ряд карантинних обмежень з 2020 року, чим унеможливлено нормальне функціонування та господарювання відповідача. З 24 лютого 2022 року в Україні Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, що теж припинило будь-яку нормальну діяльність відповідача. Вказує на можливість погашення заборгованості перед позивачем до 30.06.2023, з огляду на наявність дебіторської заборгованості.

На підтвердження зазначеного надав листи №6 від 03.02.2023, №8 від 10.02.2023, зі змісту яких вбачається, що відповідно до бухгалтерського обліку станом на 03.02.2023 у ТОВ СІНЕМА-ЦЕНТР обліковується дебіторська заборгованість ТОВ СВІТ СІНЕМА за договорами: №20212011 від 20.11.2021 на суму 216 455,00 грн, №010422-СЦ від 01.04.2022 на суму 316 500,00 грн.

Також відповідачем надано акти звірки взаємних розрахунків станом за період з 01.07.2022 по 10.02.2023:

-між ТОВ СІНЕМА-ЦЕНТР та ТОВ КОНКОРД КІНО, відповідно до якого у відповідача у даній справі наявна дебіторська заборгованість у розмірі 565 550,00 грн,

-між ТОВ СІНЕМА-ЦЕНТР та ФОП Єщенко І.Р., відповідно до якого у відповідача у даній справі наявна дебіторська заборгованість у розмірі 80 000,00 грн,

-між ТОВ СІНЕМА-ЦЕНТР та ФОП Бахановська І.М., відповідно до якого у відповідача у даній справі наявна дебіторська заборгованість у розмірі 130 000,00 грн.

Проте, колегія суддів зазначає, що жодних документальних доказів на підтвердження зазначених обставин, а саме: будь-яких первинних бухгалтерських документів, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Стосовно актів звірки взаєморозрахунків колегія суддів зазначає, що акт звірки не є первинним бухгалтерським документом, що відображає господарську операцію, а лише складається на підставі таких документів.

Акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Даний правовий висновок наведено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01 березня 2023 року у cправі № 910/6210/20.

За таких обставин, надані відповідачем акти звірки не є належним підтвердженням існування заборгованості.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що в жодному документі не йде мова про терміни погашення заборгованості, на які посилався відповідач у своєму клопотанні про відстрочення виконання рішення суду.

Щодо посилання відповідача на те, що ним вчиняються заходи щодо повернення авансів від осіб, які порушили умови договорів виконання робіт/надання послуг, в загальній сумі 493 490,35 грн, колегія суддів зазначає, що відповідачем також до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження наведених обставин.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідачем до матеріалів справи не надано жодних документальних доказів на підтвердження того, що товариство у строк до 30.06.2023 зможе виконати рішення суду за рахунок, зокрема повернення дебіторського заборгованості, або понесення ним збитків, тощо.

Також боржник не надав суду доказів в підтвердження того, що надання відстрочення виконання рішення на зазначений заявником термін покращить його фінансовий стан та призведе до виконання судового рішення.

Таким чином, боржник не довів наявність виключних обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду на цей час.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з урахуванням положень ч.3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, заявник повинен довести не лише можливість виконання рішення суду у визначений ним у заяві строк, а й обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим на даний час, на підтвердження чого повинно бути надано відповідні документи (фінансові звіти, баланси, бухгалтерські документи і т. ін.) чого відповідачем зроблено не було.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, в зв`язку з чим ухвала Господарського суду Полтавської області від 23.02.2023 у справі №917/1830/21 підлягає скасуванню, як така, що ухвалена при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з прийняттям нового рішення у справі про відмову у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю СІНЕМА-ЦЕНТР про відстрочку виконання рішення у справі №917/1830/21.

Відповідно до п.п.в) п.4 ч.1 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 269, 270, п.6 статті 275, п.2 ч.1 статті 277, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Іноземного підприємства ЮНАЙТЕД МЕДІА ГРУП задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 23.02.2023 у справі №917/1830/21 скасувати.

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю СІНЕМА-ЦЕНТР про відстрочку виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 30.06.2022 у справі №917/1830/21 відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СІНЕМА-ЦЕНТР (36002, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 60А, ідентифікаційний код: 33835003) на користь Іноземного підприємства ЮНАЙТЕД МЕДІА ГРУП (01032, м. Київ, вул. Жилянська 146, ідентифікаційний код: 32855322) 2684,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Повернути справу №917/1830/21 до Господарського суду Полтавської області для видачі наказу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 21.04.2023

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль

Суддя І.В. Тарасова