РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.04.2023Справа № 910/1891/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до фізичної особи-підприємця Атякшева Вадима Володимировича

про стягнення 73018,45 грн.

за участі представників:

від позивача: Куниця В.Ю.,

від відповідача: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Атякшева Вадима Володимировича про стягнення за договором від 18.07.2022 № 378/ВЗЗ-2022 пені в розмірі 43488,95 грн. та штрафу в розмірі 29529,50 грн. Також позивач просив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

Вказана ухвала суду направлена, зокрема, відповідачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місця реєстрації відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 38300, Полтавська обл., Миргородський р-н, смт Велика Багачка, вул. Європейська, буд. 69, кв. 97.

Проте конверт із копією вищенаведеної ухвали повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання.

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Таким чином, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Таким чином, відповідач мав право та можливість ознайомитися з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Крім того, суд направляв ухвали суду у справі на електронну адресу (зазначену в реквізитах сторін у договорі від 18.07.2022 № 378/ВЗЗ-2022), доставка яких підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

18.07.2022 між позивачем (замовник) та відповідачем (постачальник) укладено договір № 378/ВЗЗ-2022, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити замовнику якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток 1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Пунктом 1.2. договору встановлено, що найменування (номенклатура, асортимент, кількість) товару зазначена в додатку № 1 до цього договору.

Відповідно до пункту 3.1. договору ціна договору складає 1 770 000,00 грн., без ПДВ.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці замовника, яка вручається під особистий підпис постачальнику (представнику постачальника) або в разі не прибуття вищезазначених осіб, надсилається постачальнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення або цінним листом з описом вкладеного, направленим на адресу постачальника, зазначену в розділі 13 договору.

Відповідно до пункту 5.6 договору право власності на товар переходить від постачальника до замовника після прийняття товару на склад замовника, факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб замовника та постачальника на видатковій накладній.

Пунктом 10.1. договору визначено, що договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовженого Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», а в частині оплати за поставлений товар - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань. Строк дії Договору може бути продовжений за згодою сторін у разі продовження строку дії воєнного стану в Україні понад період, визначений Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», але не довше ніж до 31.12.2022.

Згідно пункту 11.8 договору усі повідомлення, будь-яке листування тощо за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, якщо вони письмово оформлені та надіслані відповідним листом (рекомендований лист, цінний лист з описом вкладення, передача листа посильним, засобами електронного поштового зв`язку на адреси, вказані у розділі 13 цього договору). У будь-якому разі замовник вважається повідомленим з моменту фактичного отримання листа, а учасник з моменту направлення замовником відповідного листа (на електронну пошту учасника, вказану у розділі 13 цього договору; передання до поштового відділення зв`язку та отримання фіскального чеку; поставлення на копії документа будь-якої відмітки, що свідчить про його отримання постачальником).

Специфікацією до договору визначено, що кількість товару (огірки) становить 60000 кг, ціна за одиницю 29,50 грн. без ПДВ, загалом 1 770 000,00 грн. (ПДВ 20% = 0 грн.)

Із матеріалів справи вбачається, що 18.07.2022 позивачем оформлено заявку № 78/8/2-1043 до договору від 18.07.2022 № 378/ВЗЗ-2022 на поставку товару за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська 8-А, у загальній кількості 60000 кг.

У свою чергу, відповідачем прострочено постачання товару, а саме: 5 000 кг товару, що мали бути поставлені до 29.07.2022, не поставлено; 5 000 кг товару, що мали бути поставлені до 26.07.2022, поставлені 30.08.2022 (видаткова накладна № 16-378 від 30.08.2022 на загальну суму 147 500,00 грн.); 5 000 кг товару, що мали бути поставлені до 27.07.2022, поставлені 29.07.2022 (видаткова накладна № 03-378 від 29.07.2022 на загальну суму 147 500,00 грн.); 5 000 кг товару, що мали бути поставлені до 26.07.2022, поставлені 09.08.2022 (видаткова накладна № 15-378 від 09.08.2022 на загальну суму 147 500,00 грн.); 5 000 кг товару, що мали бути поставлені до 29.07.2022, частково поставлені 03.08.2022 в кількості 3 700 кг (видаткова накладна № 11-378 від 03.08.2022, на загальну суму 109 150,00 грн.) та 08.08.2022 в кількості 1 300 кг (видаткова накладна № 09-378 від 08.08.2022 на загальну суму 38 350,00 грн.); 5 000 кг товару, що мали бути поставлені до 27.07.2022, поставлені 03.08.2022 (видаткова накладна № 04-378 від 03.08.2022 на загальну суму 147 500,00 грн.); 5 000 кг товару, що мали бути поставлені до 28.07.2022, поставлені 01.08.2022 (видаткова накладна № 06-378 від 01.08.2022 на загальну суму 147 500,00 грн.); 5 000 кг товару, що мали бути поставлені до 25.07.2022, поставлені 02.08.2022 (видаткова накладна № 07-378 від 02.08.2022, на загальну суму 147 500,00 грн.); 5 000 кг товару, що мали бути поставлені до 29.07.2022, були частко поставлені 01.08.2022 у кількості 1 500 кг (видаткова накладна № 10-378 від 01.08.2022 на загальну суму 44 250,00 грн.) та 09.08.2022 у кількості 2 230 кг (видаткова накладна № 17-378 від 09.08.2022 на загальну суму 65 785,00 грн.) 1 270 кг товару були поставлені вчасно; 5 000 кг товару, що мали бути поставлені до 26.07.2022, поставлені 08.08.2022 (видаткова накладна № 05-378 від 08.08.2022 на загальну суму 147 500,00 грн.); 5 000 кг товару, що мали бути поставлені до 28.07.2022, частково поставлені 08.08.2022 у кількості 700 кг (видаткова накладна № 14-378 від 08.08.2022 на загальну суму 20 650,00 грн.), 01.09.2022 у кількості 2 000 кг (видаткова накладна № 19-378 від 01.09.2022 на загальну суму 59 000,00 грн.) та 05.10.2022 у кількості 300 кг видаткова накладна № 20-2269 від 05.10.2022 на загальну суму 8 850,00 грн.), 2 000 кг товару залишилися відповідачем не поставленими.

У зв`язку з цим, 06.12.2022 позивач звернувся до відповідача з повідомленням № 78/8/2-2334 про одностороннє розірвання договору від 18.07.2022 № 378/ВЗЗ-2022.

Надалі, 10.01.2023 позивач звернувся до відповідача з претензією від 05.01.2023 № 78/8/2-26 про сплату пені та штрафу за порушення строків поставки товару, однак відповіді або грошових коштів не отримав.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач у порушення умов договору від 18.07.2022 № 378/ВЗЗ-2022 поставку товару здійснював несвоєчасно, чим прострочив виконання зобов`язання.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

Згідно з частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Пунктом 7.3. договору сторони узгодили, що за порушення строку поставки товару, зазначеного у пункті 5.1 договору постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вартості непоставленого товару. У випадку порушення строку поставки замовник залишає за собою право на одностороннє розірвання цього договору.

Відтак, позивачем за порушення відповідачем строку поставки товару за договором від 18.07.2022 № 378/ВЗЗ-2022 нараховано 19 912,50 грн. пені з 29.07.2022 по 12.12.2022 на суму 147 500,00 грн., додатково нараховано 10 325,00 грн. штрафу в розмірі 7 % від вартості товару в сумі 147 500,00 грн.; 5 015,00 грн. пені з 26.07.2022 по 30.08.2022 за видатковою накладною № 16-378 від 30.08.2022, додатково нараховано 10 325,00 грн. штрафу в розмірі 7 % від вартості товару за видатковою накладною № 16-378 від 30.08.2022; 147,50 грн. пені з 27.07.2022 по 29.07.2022 за видатковою накладною № 03-378 від 29.07.2022; 1 917,50 грн. пені з 26.07.2022 по 09.08.2022 за видатковою накладною № 15-378 від 09.08.2022; 436,60 грн. пені з 29.07.2022 по 03.08.2022 за видатковою накладною № 11-378 від 03.08.2022; 345,15 грн. пені з 29.07.2022 по 08.08.2022 за видатковою накладною № 09-378 від 08.08.2022; 885,00 грн. пені з 27.07.2022 по 03.08.2022 за видатковою накладною № 04-378 від 03.08.2022; 442,50 грн. пені з 28.07.2022 по 01.08.2022 за видатковою накладною № 06-378 від 01.08.2022; 1 032,5 грн. пені з 25.07.2022 по 02.08.2022 за видатковою накладною № 07-378 від 02.08.2022; 88,50 грн. пені з 29.07.2022 по 01.08.2022 за видатковою накладною № 10-378 від 01.08.2022; 657,90 грн. пені з 29.07.2022 по 09.08.2022 за видатковою накладною № 17-378 від 09.08.2022; 1 770,00 грн. пені з 26.07.2022 по 08.08.2022 за видатковою накладною № 05-378 від 08.08.2022; 206,50 грн. пені з 28.07.2022 по 08.08.2022 за видатковою накладною № 14-378 від 08.08.2022; 2 006,00 грн. пені з 28.07.2022 по 01.09.2022 за видатковою накладною № 19-378 від 01.09.2022, додатково нараховано 4 130,00 грн. штрафу в розмірі 7 % вартості товару за видатковою накладною № 19-378 від 01.09.2022; 601,80 грн. пені з 28.07.2022 по 05.10.2022 за видатковою накладною № 20-2269 від 05.10.2022, додатково нараховано 619,50 грн. штрафу в розмірі 7 % вартості товару за видатковою накладною № 20-2269 від 05.10.2022; 8024 грн. пені з 28.07.2022 по 12.12.2022 на суму 59000 грн., додатково нараховано 4130 грн. штрафу в розмірі 7 % вартості товару на суму 59000 грн.

За арифметичним перерахунком суду нарахована позивачем пеня в розмірі 43488,95 грн. та 29529,50 грн. штрафу підлягають стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Атякшева Вадима Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) пеню в розмірі 43488 (сорок три тисячі чотириста вісімдесят вісім) грн. 95 коп., штраф у розмірі 29529 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) грн. 50 коп., 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 12.04.2023 року.

Суддя К.В. Полякова