ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/760/22

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Риданової Є.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Янкевич Л.Д., адвокат, довір. Др-107-1222 від 27.12.22р. (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Лук`янець Л.О., адвокат, ордер серії АМ №1034595 від 20.10.22р.

від третьої особи: Луцюк В.В., адвокат, ордер серії АІ №1323787 від 21.12.22р. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" (м. Рівне)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів" (м.Житомир)

за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ "Пежо Сітроен Україна" (м. Київ)

про стягнення 651 672, 00 грн штрафних санкцій

Процесуальні дії по справі.

Господарським судом Житомирської області ухвалою суду від 22.09.22р. за правилами загального позовного провадження відкрито провадження у справі за позовом АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів" про стягнення 651 672, 00грн штрафних санкцій; перше підготовче засідання призначено на 24.10.22р. о 14:30 год.

Ухвалою суду від 13.10.22р. продовжено відповідачу процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву, до 20.10.22р. включно.

Ухвалою суду від 25.10.22р. відкладено підготовче засідання на 15.11.22р. о 12:00, встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій.

Ухвалою суду від 15.11.22р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів до 20.12.22р.; відкладено підготовче засідання на 01.12.22р. о 15:30год.

Ухвалою суду від 01.12.22р. продовжено стадію підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 10.01.23р. о 11:30год., ухвалено розглянути по суті заяву ТОВ "Союз Автомотів" від 15.11.22р. (вх. г/с №01-44/1305/22 від 15.11.22р.) про залучення до участі у справі третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ "Пежо Сітроен Україна" (м. Київ, ) у підготовчому засіданні 10.01.23р., приєднано до матеріалів справи (експертний висновок Житомирської ТПП №2454 від 16.11.22р. (клопотання ТОВ "Союз Автомотів" від 01.12.22р. вх. № г/с 17951/22).

Ухвалою суду від 10.01.23р. продовжено стадію підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 13.02.23р. о 11:00год., залучено третьою особою без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ "Пежо Сітроен Україна" (м. Київ, ); прийнято до розгляду по суті клопотання ТОВ "Союз Автомотів" від 10.01.23р. (вх. г/с №01-44/88/23 від 10.01.23р.) про визнання обставин виключними та зменшення розміру пені та штрафу; зобов`язано відповідача подати суду письмове пояснення по суті питання у якому порядку товариство як постачальник товару за договором №13А330-19-22 від 05.01.22р. мало виконати в натурі зобов`язання з його поставки та передання у власність покупця за адресою: 33016, м. Рівне, вул. Будівельників, 10 на умовах післяоплати товару покупцем та його ввезення в Україну від заводу-виробника у строк 30 (тридцяти) робочих днів з дати підписання договору.

Ухвалою суду від 13.02.23р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.03.23р. о 11:00 год.

В судовому засіданні 20.03.23р. відкладено розгляд справи по суті на 11.04.23р. о 11:00 год.

В засіданні суду 11.04.23р. заслухано вступне слово представників сторін спору та третьої особи, проведено стадію безпосереднього дослідження доказів, заслухано виступи представників у судових дебатах та після виходу суду з нарадчої кімнати оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду про часткове задоволення позову.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" звернувся з позовом до відповідача ТОВ "Союз Автомотів" про стягнення 651672,00грн, з яких: 470652,00грн пені та 181020,00грн штрафу.

В обґрунтування фактичних підстав позову позивач вказує на те, що відповідно до п.1.1. Договору від 05.01.2022 №13А330-19-22 поставки автомобілів, відповідач взяв на себе зобов`язання поставити та передати у власність позивача 3 (три) автомобілі найменування моделі, ціна та специфікація до яких міститься в додатку № 1, який є невід`ємною частиною цього Договору. Загальна вартість товару за цим Договором становить 2586000,00 грн, включаючи ПДВ. Відповідач взяв на себе зобов`язання поставити та передати товар позивачу протягом 30 робочих днів з дати підписання цього Договору. Однак взяті зобов`язання з поставки автомобілів відповідач не виконав. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У п. 4.2 Договору передбачено, що у разі порушення продавцем строку (строків) поставки товару, визначеного в п. 3.1. Договору, продавець сплачує на користь покупця пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару. Доводить, що відповідач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення на суму 470652,00грн, а за прострочення понад тридцяти днів додатково штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару на суму 181020,00 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечує в повному обсязі, доводить, що ТОВ "Союз Автомотів" є уповноваженим дилером ТОВ "Пежо Сітроєн Україна", тому діяльність товариства напряму залежить від діяльності постачальника-імпортера. Після введення Указом Президента України від 24.02.22р. за №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який Указом Президента України від 15.08.22р. за №2500-ІХ "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строком на 90 діб та триває на дату подання відзиву. Постачальник ТОВ "Пежо Сітроєн Україна" своїм листом повідомило про те, що: "... з перших днів війни представниками військових частин (ЗСУ, прикордонники, військові адміністрації та інші) у Товариства було примусово відчужено понад 600 автомобілів. Військові забрали зі складів всі наявні автомобілі... Таке примусове вилучення не дозволить нам фізично виконати зобов`язання перед клієнтом... Зважаючи на вищевикладене, повідомляємо, що на даний момент ми не можемо ввезти в Україну та поставити нові автомобілі (замість відчужених у примусовому порядку) для виконання умов Договорів поставки ... Проте, ми гарантуємо, що після того, як питання щодо примусового відчуження автомобілів буде вирішено на законодавчому/державному рівні (буде заборонено вилучати транспортні засоби, призначені для поставки по діючим контрактам), і ми зможемо поставити в Україну нові автомобілі, гарантуючи їх фізичну доставку фінальному клієнту, ми здійснимо поставку автомобілів в Україну для їх подальшої реалізації через дилерську мережу Імпортера". Так, в числі тих 600 автомобілів, вилучених державою в особі ЗСУ, прикордонниками та військовими адміністраціями у ТОВ "Пежо Сітроєн Україна", були і автомобілі, постачання яких було передбачено договором від 05.01.22р. за №13А330-19-22. Доводить, що невиконання взятих на ТОВ "Союз Автомотів" вищезазначеним договором зобов`язань було зумовлено невиконанням перед нашим товариством зобов`язань згідно з умовами Дилерського договору постачальником - ТОВ "Пежо Сітроен Україна". Зазначає, що листом ТПП України від 28.02.22р. за №2024/02.0-7.1, ТПП України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин неререборної сили). Зазначає, що відповідно до п. 5.2. договору, у такому разі строк виконання зобов`язань за договором стороною, що перебуває під дією обставин непереборної сили, призупиняється до закінчення терміну дії таких обставин. Натомість, приписи п. 5.2. укладеного договору вважає застосування недоцільним, оскільки така обставина непереборної сили, як війна на усій території України - є загальновідомою не лише для сторін договору і не потребувала повідомлення іншої сторони договору. Згідно п. 5.3. Договору, у випадку, якщо дія обставин непереборної сили триває більш ніж 3 (три) місяці, сторони можуть припинити дію договору за взаємною письмовою згодою сторін, без сплати будь-яких штрафних санкцій. У зв`язку з цим на адресу позивача було направлено лист від 14.10.22 за №971 "Про звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань за договором та припинення дії договору". Одночасно заперечує проти доводів, викладених у позовній заяві щодо строку дії даного договору, зазначає, що згідно п. 7.1. Договору, останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 01.07.22р., а в частині розрахунків та виконання гарантійних зобов`язань - до закінчення гарантійного строку, визначеного в п. 6.2. договору. Доводить, що оскільки розрахунків за даним договором проведено не було, так як і товар продавцем поставлений не був, тому умова п. 7.1. Договору щодо строку дії договору в частині розрахунків та виконання гарантійних зобов`язань - не застосовується, натомість , діє умова п. 7.1. щодо закінчення строку дії договору - до 01.07.2022 року. Вказує, що оскільки строк дії договору вже минув, а позивач відмовився від пропозиції відповідача щодо поставки нових автомобілів після вирішення на державному рівні питання щодо примусового відчуження автомобілів, вважає, що в силу викладених обставин відповідальність відповідача зі сплати пені та штрафу за договором від 05.01.22 за №13А330-19-22 не може мати місце.

У відповіді на відзив позивач заперечує доводи відповідача, викладені у відзиві. Доводить, що п.5.2. Договору передбачено, що при виникненні обставин непереборної сили сторона, виконанню зобов`язань якої перешкоджають такі обставини, повинна письмово сповістити про це іншу сторону протягом 10 (десяти) календарних днів з дати їх появи. Достатнім підтвердженням існування обставин непереборної сили є довідка Торгово-промислової палати України. У цьому разі, строк виконання зобов`язань за Договором стороною, що перебуває під дією обставин непереборної сили, призупиняється до закінчення терміну дії таких обставин. Вказує, що відповідач належним чином не підтверджує наявність форс-мажорних обставин на момент настання строку виконання зобов`язань по договору поставки автомобілів №13А330-19-22 від 05.01.2022р., оскільки відповідно до п. 3.1. Договору продавець зобов`язаний був поставити та передати товар покупцю протягом 30 робочих днів з дати підписання цього Договору. Відтак, зобов`язання по поставці автомобілів мало бути виконано до 17.02.22р., чим спростовується посилання відповідача на наявність обставин непереборної сили. Починаючи з 18 лютого 2022 року відповідач несе відповідальність за невиконання умов договору, зокрема п. 4.2. Договору, яким передбачено, що у разі порушення продавцем строку (строків) поставки товару, визначеного в п. 3.1. Договору, продавець сплачує на користь покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару, тому вважає посилання відповідача на наявність обставин непереборної сили безпідставними. Доводить, що лист ТПП України від 28.02.22 за №2024/02.0-7.1. підтверджує військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та не поширює свою дію на виконання зобов`язань, термін виконання яких встановлений умовами укладеного спірного договору. Крім того, загальний лист ТПП України від 28.02.2022 за №2024/02.0-7.1. не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Вказує, що відповідач не навів достатніх підстав для встановлення обставин непереборної сили для виконання умов договору так як і добросовісне виконання інших договорів з поставки автомобілів, посилаючись на те, що позивач звернувся з чотирма позовними заявами, за аналогічне невиконання аналогічних договорів поставки автомобілів.

У клопотанні про визнання обставин виключними та зменшення розміру пені відповідач просить суд визнати виключними обставини, що вплинули на строки виконання зобов`язань за Договором від 05.01.2022 за №13А330-19-22 та зменшити розмір штрафу та пені, заявлених позивачем до стягнення на 99,99%. Зазначає, що причиною виникнення прострочення поставки товару за Договором від 05.01.22р. за №13А330-19-22 стало прострочення ТОВ "Пежо Сітроен Україна" (постачальник), в якого ТОВ "Союз Автомотів" є уповноваженим дилером на підставі Дилерського договору, тобто не вчинення ТОВ "Пежо Сітроен Україна" дій, через які відповідач не міг виконати свій обов`язок перед позивачем. Звертає увагу на співвідношення ціни позову (651672,00грн), що і є розміром штрафних санкцій, заявлених позивачем до стягнення, тобто 100 відсотковим, тож розмір неустойки (штрафу та пені), нарахований позивачем за договором становить 100% без існування заборгованості за даним договором, що перетворює неустойку на непомірний тягар. При цьому, позивачем не подано доказів дійсного (фактичного) збитку та/або матеріальної шкоди від прострочення поставки товару.

Позивач у поясненнях від 03.02.23р. підтверджує, що 17.01.23р. відповідач дійсно направив на його адресу загальний лист з пропозицією про виконання договорів поставки автомобілів в натурі. Будь-яких інших пропозицій щодо поставки автомобілів в межах розгляду справи №906/760/22 від відповідача не надходило. У вказаному листі про виконання умов договору відповідач не вказує будь-яких конкретних істотних умов виконання договору від 05.01.22р. за №13А330-19-22 поставки автомобілів. Зазначає, що право покупця стягнути з продавця пеню та штраф у розмірах, визначених умовами договору поставки, за порушення терміну поставки товару, ґрунтується на умовах ст. 6 ЦК України про те, що сторони є вільними в укладенні договору та погодженні його умов.

Третя особа ТОВ "Пежо Сітроен Україна" у письмових поясненнях від 08.02.23р. підтримує позов частково в частині стягнення пені в розмірі 12930,00грн за порушення, яке мало місце у період з 18.02.22р. до 23.02.22р., натомість вважає вимоги позивача в частині стягнення 7% штрафу такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що за умовами Договору поставки фактична поставка автомобілів повинна була відбутися до 17.02.22р. включно, проте позивач нараховує пеню та штрафні санкції за період 182 календарних днів, хоча 24.02.22р. будь-які строки виконання зобов`язань, а також нарахування пені і штрафних санкцій зупинилися. Щодо обставин, які можуть розглядатися судом як форс-мажорні при виконанні відповідачем умов договору поставки автомобілів, слід прийняти до уваги офіційні дані Всеукраїнської асоціації автомобільних імпортерів та дилерів, згідно з якими загальне падіння продажу нових автомобілів у 2022 році склало майже 62% і у березні-червні складало не більше 8-10% від аналогічного періоду 2021 року, тому продаж автомобілів марок CITROEN та PEUGEOT впало на понад 70%, тобто майже втричі, при цьому майже 60% всіх продажів було здійснено у період 01.01.22р.-23.02.23р., а ще 30% у жовтні-грудні 2022 року (з 01.04.2022 по 30.09.2022 було здійснено менше 10% продажів за 2022 рік). Зауважує, що автомобілі марок CITROEN та PEUGEOT були найбільше примусово відчужені з початком війни у кількості понад 500 автомобілів, власниками яких було товариство, однак надати акти примусового відчуження не має можливості, оскільки інформація про ці обставини є з обмеженим доступом. Іншими причинами непоставки автомобілів товариством можуть вважатися несвоєчасне та/або нездійснення/неможливість здійснення замовлення автомобілів, надзвичайно короткі строки виконання договору. Після 24.02.22р. товариство об`єктивно не змогло би отримати будь-які автомобілі, оскільки розпочалася війна, був значний хаос, порушення логістики, тощо. Вважає, що відповідач може вважатися таким, що не виконав свої зобов`язання з поставки автомобілів за Договором поставки через форс-мажорні обставини - початок військової агресії, активних воєнних дій, примусового відчуження наявних автомобілів у імпортера, відсутність будь-яких поставок автомобілів марки PEUGEOT протягом майже 6 наступних місяців (іншого офіційного імпортера торгової марки PEUGEOT, крім ТОВ "Пежо Сітроен Україна" в Україні не має).

Відповідач у поясненні від 20.03.23р. щодо штрафних санкцій зазначає, що із поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення пеню, оскільки позивач не зазначив період, за який остання нарахована. Вважає, що пеня не нараховується за невиконання негрошового зобов`язання. Вказує на відсутність збитків у позивача внаслідок непоставки товару відповідачем та що неспівмірність заявлених вимог може призвести до негативних наслідків для господарської діяльності відповідача.

Третя особа у додаткових поясненнях від 20.03.23р. посилається на те, що сторони передбачили можливість звільнення від відповідальності у випадку настання форс-мажорних обставин у п.п. 5.1, 5.3. Договору поставки. Вважає незаконним нарахування позивачем штрафних санкцій за період лютого-квітня 2022 року в період, коли три області - Рівненська, Житомирська, Київська були зонами бойових дій, а також коли товариство не могло здійснювати поставку нових автомобілів, оскільки всі 100% автомобілів єдиного імпортера автомобілів марок PEUGEOT та CITROEN в Україну, які перебували на території України на складах, митних терміналах, портах - були примусово відчужені на користь Збройних Сил України, інших силових структур та/або викрадені.

У судових дебатах представник позивача просив позов задовольнити. Відповідач просив відмовити у позові, однак, якщо суд дійде висновку про обґрунтованість останнього, просить максимально зменшити розмір штрафних санкцій. Представник третьої особи підтримав позов лише в частині стягнення пені за період, що передував початку збройної агресії росії проти України 24.02.2022року.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Основний вид економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів" - торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами.

29.12.2021 року між ТОВ "Пежо Сітроен Україна" (як постачальник) та ТОВ "Союз Автомобів" (уповноважений дилер) був укладений Дилерський договір №2022/17/Р на визначений термін, предметом якого було врегулювання співпраці між Уповноваженим Дилером згідно з українським законодавством та постачальником в процесі реалізації Уповноваженим Дилером нових транспортних засобів марки Peugeot та запчастин до них та аксесуарів та встановлення умов, правил та зобов`язань, які Уповноважений Дилер приймає та зобов`язується виконувати. Предметом цього Договору, зокрема, є наступні повноваження надані з боку постачальника Уповноваженому Дилеру, зокрема, здійснювати: роздрібний продаж в розумінні 698 Цивільного кодексу України Договірних товарів, придбаних у постачальника з урахуванням чинних розцінок, опублікованих постачальником; реалізацію та надання послуг, визначених Постачальником, що відносяться до Договірних товарів.

05 січня 2022 року між ТОВ "Союз Автомотів" (як постачальник) та АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" (як покупець) було укладено Договір №12А330-19-22 (надалі за текстом - Договір №13А330-19-22), згідно якого за цим Договором продавець зобов`язався поставити та передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити 3 (три) автомобілі (надалі за текстом - Товар), найменування моделі, ціна та специфікація до яких міститься в Додатку №1, який є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.1. Договору №13А330-19-22).

Товар, що передається за цим Договором, має відповідати затвердженим заводом-виробником і визначеним в експлуатаційних документах на товар вимогам щодо якості. Товар не повинен мати видимих внутрішніх або зовнішніх пошкоджень (п. 1.2. Договору №13А330-19-22).

Загальна вартість (ціна) товару за цим Договором становить 2 586 000, 00 грн (два мільйони п`ятсот вісімдесят шість тисяч гривень 00 копійок), включаючи податок на додану вартість. Вартість (ціна) кожної окремої одиниці товару визначається у Додатку №1 до цього Договору (п. 2.1. Договору №13А330-19-22).

Вартість (ціна) товару включає в себе всі необхідні митні платежі, а також податки й інші платежі, пов`язані із ввезенням товару в Україну для вільного продажу (п. 2.2. Договору №13А330-19-22).

Покупець здійснює оплату за одержаний товар згідно наданого продавцем рахунка-фактури у безготівковій формі на вказаний у Договорі рахунок продавця протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня одержання товару покупцем (п. 2.3. Договору №13А330-19-22).

Продавець зобов`язаний поставити та передати товар покупцю протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дати підписання цього Договору (п. 3.1. Договору №13А330-19-22).

Продавець передає за цим Договором товар, відносно якого на момент передачі покупцю повинні бути сплачені всі митні платежі, а також виконані всі інші необхідні вимоги, включаючи сплату відповідних податків щодо ввезення автомобілів в Україну для вільного продажу, передбачені чинним законодавством України (п. 3.2. Договору №13А330-19-22).

Передача товару покупцю здійснюється продавцем або уповноваженою ним особою на складі продавця, за адресою: 33016, м. Рівне, вул. Будівельників, 10 (п. 3.3. Договору №13А330-19-22).

Передача товару здійснюється разом з оформленням та передачею всієї супровідної документації на товар, що включає такі документи: 1) сертифікат відповідності - завірені копія; 2) акт приймання-передачі; 3) видаткова накладна; 4) керівництво користувача (інструкція з експлуатації); 5) рахунок-фактуру (п. 3.4. Договору №13А330-19-22).

Прийняття-передача товару оформлюється відповідним актом прийому-передачі, що підписується уповноваженими представниками сторін, за кількістю і комплектністю, а також за якістю - відповідно до сертифікату відповідності (п. 3.5. Договору №13А330-19-22).

У випадку, якщо в процесі приймання товару, будуть виявлені недоліки/дефекти товару; некомплектність товару; невідповідність фактично поставленого товару умовам Договору та/або документації на товар; відсутність та/або неналежне, неповне оформлення документів, передбачених п. 3.4. Договору; інші порушення умов Договору, покупець складає відповідний акт про недоліки (невідповідність тощо) товару (п. 3.6. Договору №13А330-19-22).

Покупець повідомляє продавця про виявлені в процесі приймання товару порушення умов Договору протягом 2 (двох) робочих днів з дня складання відповідного акта про недоліки (невідповідність тощо) товару (п. 3.7. Договору №13А330-19-22).

У разі настання зазначених у п. 3.6. Договору випадків, покупець має право відмовитись від прийняття та оплати тієї частини товару, що не відповідає умовам Договору (п. 3.8. Договору №13А330-19-22).

Право власності на товар виникає у покупця з моменту передачі йому товару продавцем. Ризик випадкового знищення або пошкодження товару, до моменту передачі товару покупцю, несе продавець (п. 3.9. Договору №13А330-19-22).

У разі порушення покупцем встановленого п. 2.3. Договору строку оплати вартості товару, покупець сплачує на користь продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 4.1. Договору №13А330-19-22).

У разі порушення продавцем строку (строків) поставки товару, визначеного в п. 3.1. Договору, продавець сплачує на користь покупця пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару (п. 4.2. Договору №13А330-19-22).

У разі поставки товару, якість та/або характеристики якого не відповідають вимогам п. 1.1., п. 1.2. Договору, продавець сплачує на користь покупця штраф у розмірі 20% від загальної вартості товару, визначеної в п. 2.1. Договору (п. 4.3. Договору №13А330-19-22).

У випадку невиконання продавцем зобов`язань по даному договору, продавець зобов`язаний відшкодувати покупцю всі збитки, понесені покупцем у зв`язку з таким невиконанням (п. 4.4 Договору №13А330-19-22).

Сплата штрафних санкцій, встановлених Договором, відшкодування завданих збитків здійснюється протягом 10 (десяти) календарних днів з дня пред`явлення стороною відповідної письмової вимоги (п. 4.6. Договору №13А330-19-22).

Сторони звільняються від відповідальності за повне чи часткове невиконання своїх зобов`язань за цим Договором, якщо таке невиконання є наслідком дії обставин непереборної сили. Обставини непереборної сили є надзвичайні та невідворотні обставини, що виникли незалежно від волі сторін, появу яких сторони не могли передбачити або запобігти їх виникненню, та які включають, не обмежуючись цим, наступне: пожежі, повінь, землетруси, зсуви, інші стихійні лиха та сезонні природні явища, закриття шляхів, проток, перевалів, портів, а також війну, воєнні дії, блокади, терористичні акти, страйки, ембарго, заборону/обмеження експорту/імпорту, акти державних органів та інші подібні явища і дії, що унеможливлюють виконання даного Договору сторонами (п. 5.1. Договору №13А330-19-22).

При виникненні обставин непереборної сили сторона, виконання зобов`язань якої перешкоджають такі обставини, повинна письмово сповістити про це іншу сторону протягом 10 (десяти) календарних днів з дати їх появи. Достатнім підтвердженням існування обставин непереборної сили є довідка Торгово-промислової палати України. У цьому разі, строк виконання зобов`язань за Договором стороною, що перебуває під дією обставин непереборної сили, призупиняється до закінчення терміну дії таких обставин (п. 5.2. Договору №13А330-19-22).

У випадку, якщо дія обставин непереборної сили триває більш ніж 3 (три) місяці, сторони можуть припинити дію договору за взаємною письмовою згодою, без сплати будь-яких штрафних санкцій (п. 5.3. Договору №13А330-19-22).

Строк дії Договору №13А330-19-22, згідно п. 7.1., з моменту його підписання сторонами та до 01.07.2022 року, а в частині розрахунків та виконання гарантійних зобов`язань - до закінчення гарантійних строку, визначеного у п. 6.2. Договору.

У Додатку №1 до Договору №13А330-19-22 сторони визначили предмет поставки - автомобіль марки "Peugeot Expert", 2022 року випуску, кількість - 3 автомобіля, визначили їх характеристики, безпеку, комфорт, інтер`єр, мультимедіа, екстер`єр. Вартість (ціна) одиниці товару (одного автомобіля): 862 000, 00 грн (вісімсот шістдесят дві тисячі гривень 00 копійок), з ПДВ. Загальна вартість (ціна) товару (автомобілів): 2586000,00грн (два мільйони п`ятсот вісімдесят шість тисяч гривень 00 копійок), з ПДВ (а.с. 11-12, т.1).

Відповідач взяті на себе зобов`язання з поставки автомобілів не виконав.

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача пені в сумі 470 652,00грн за непоставку товару та штрафу в розмірі 7% за прострочення поставки понад 30 днів на суму 181020,00 грн.

В ході судового розгляду спору 14.10.22р. за вих. №971 відповідач надіслав позивачу лист про звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань та, з посиланням на п.5.3. Договору №13А330-19-2, запропонував за взаємною згодою припинити дію Договору від 05.01.22р. за №13А330-19-22. До вказаного листа відповідачем додано копію листа ТОВ "Пежо Сітроен Україна" , в якому вказано про те, що з перших днів війни представниками військових частин (ЗСУ, прикордонники, військові адміністрації та інші) у товариства було примусово відчужено понад 600 автомобілів та що цим листом товариство повідомляє про фактичне відстрочення виконання замовлення з поставки автомобілів брендів Peugeot, Catroen та DS, гарантуючи повернення до фактичного здійснення виробництва, ввезення та поставки вказаних автомобілів після вирішення питання щодо примусового відчуження автомобілів на законодавчому або державному рівні, просить поставитися з розумінням до ситуації, що склалася та повідомити кінцевих отримувачів товару про затримку поставки.

16.11.22р. відповідачем надано Експертний висновок Житомирської торгово-промислової палати за №2454 згідно з яким підтверджено, що за Договором №13А330-19-22 від 05 січня 2022 року, укладеним між ТОВ Союз Автомотів" та АТ "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз", за яким постачальник зобов`язався поставити покупцю 3 (три) автомобіля строком 30 робочих днів, після підписання Договору, поставка товару в передбачені строки не можлива у зв`язку зі складностями з виробництва, на які ТОВ "Союз Автомотів" впливу не має.

17.01.23р. за вих. №25 відповідач надіслав відповідачу пропозицію про виконання Договору №13А330-16514-21 від 01.11.21р. натурі на умовах у ній викладених, однак яку позивач не прийняв.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

В силу ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. ч. 1, 7 ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема, у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. (ч. 1 ст. 670 ЦК України).

Відтак, договір поставки є окремим видом зобов`язання, до якого застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Договір купівлі-продажу має двосторонній характер, що зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто з укладенням такого договору продавець бере на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ч.1 ст.612 ЦК України унормовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

За умовами ст. 546, 548 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися у відповідності до закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим, відповідно до ч. 1. ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що за наведеними вище положеннями ГК України господарське правопорушення може полягати як у порушенні нормативно встановлених правил здійснення господарської діяльності, так і у порушенні договірних зобов`язань. Господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань також поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір ( п.6.13 постанови ВПВС від 10.12.2019 у справі № 904/4156/18).

Таким чином, пеня може бути встановлена для забезпечення будь-якого договірного зобов`язання (як грошового, так і негрошового), оскільки вона належить до штрафних санкцій.

Згідно ч.4 ст.231 ГК України якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини шостої статті 232 ГК України (правові позиції ВС/КГС у постановах від 20 серпня 2020 року у справі №902/959/19, від 09 березня 2021 року у справі №924/441/20).

Судом встановлено, що за умовою п. 4.2. Договору №13А330-19-22 сторони не відступали від загального правила ч. 6 ст. 232 ГК України.

За умовами п. 3.1. Договору №13А330-19-22 обов`язок продавця поставити і передати товар покупцю визначений - протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дати підписання Договору, тому останній день строку припадає на 16.02.2022 року, отже з 17.02.2022 року початок прострочення виконання зобов`язання.

Позивачем нарахована пеня у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення, а саме: 258000,00грн х 0,1% : 100 х 182 дні = 470 652, 00 грн.

Судом перевірено розрахунок пені на суму 470652,00грн та встановлено його арифметичну правильність за формулою: Пеня = С x РП x Д : 100, де С - Сума заборгованості за період, РП - розмір пені, зазначений в договорі, Д - Кількість днів прострочення. Період прострочення зобов`язання з 17.02.2022 до 17.08.2022 (п. 88 постанови ВПВС від 04.12.19р. у справі №917/1739/17; постанова ОП КГС у складі ВС від 18.09.20р. у справі №916/4693/15).

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу та можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань надано сторонам частинами другою та четвертою статті 231 ГК України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, а також приписами статті 546 ЦК України та статті 231 ГК України (п.7.38 постанови ВПВС від 01.06.2021р. у справі №910/12876/19).

Позивач розрахував 7% штрафу на підставі п. 4.2. Договору №13А330-19-22 за формулою: 2586000,00грн х 7%: 100 = 181020,00грн. Розмір останнього є арифметично правильним.

Водночас за приписами ст. 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Як зазначалося судом, згідно п. 5.1 Договору №13А330-19-22 сторони звільняються від відповідальності за повне чи часткове невиконання своїх зобов`язань за цим Договором, якщо таке невиконання є наслідком дії обставин непереборної сили. Обставини непереборної сили є надзвичайні та невідворотні обставини, що виникли незалежно від волі сторін, появу яких сторони не могли передбачити або запобігти їх виникненню, та які включають, не обмежуючись цим, наступне: пожежі, повінь, землетруси, зсуви, інші стихійні лиха та сезонні природні явища, закриття шляхів, проток, перевалів, портів, а також війну, воєнні дії, блокади, терористичні акти, страйки, ембарго, заборону/обмеження експорту/імпорту, акти державних органів та інші подібні явища і дії, що унеможливлюють виконання даного Договору сторонами.

Відповідно до п. 5.2 зазначеного Договору сторони погодили, що при виникненні обставин непереборної сили сторона, виконання зобов`язань якої перешкоджають такі обставини, повинна письмово сповістити про це іншу сторону протягом 10 (десяти) календарних днів з дати їх появи. Достатнім підтвердженням існування обставин непереборної сили є довідка Торгово-промислової палати України. У цьому разі, строк виконання зобов`язань за Договором стороною, що перебуває під дією обставин непереборної сили, призупиняється до закінчення терміну дії таких обставин.

З аналізу наведеного вбачається, що на особу, яка порушила зобов`язання, покладається обов`язок, у строк, визначений Договором, доведення того, що відповідне порушення є наслідком дії певної непереборної сили, тобто, що непереборна сила не просто існує, а безпосередньо призводить до порушення стороною свого зобов`язання (необхідність існування причинно-наслідкового зв`язку між виникненням форс-мажорних обставин та неможливістю виконання стороною своїх зобов`язань).

Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, що розміщений в мережі Інтернет https://ucci.org.ua/uploads/files/621cba543cda.pdf, та адресований Всім кого це стосується, Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.97 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Тобто, Торгово-промислова палата України підтвердила, що обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання так і для населення.

Поряд з цим, відповідно до п. 2 розпорядження ТТП України від 25.02.2022 №3 "Про процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у період дії воєнного стану на території України" що розміщений в мережі Інтернет https://ucci.org.ua/uploads/files/62989f8bb62c.pdf установлено, що тимчасово, на період воєнного стану на території України до припинення або скасування воєнного стану на території України, уповноважені регіональні торгово-промислові палати, мають право за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб, засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України, в тому числі передбачених п. 4.2 Регламенту засвідчення Торгово-промислового палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс мажорних обставин, який затверджено Рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 за №44 (5) (із змінами та доповненнями).

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України "Про торгово-промислові палати в Україні" та деталізовано в розділі 6 регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 18.12.2014 за №44 (5) (із змінами і доповненнями) (далі за текстом - Регламент).

Згідно частини 1 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

У ст. 3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово- промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП від 18.12.2014 №44 (5), вказано, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - це документ, за затвердженими Президією ТПП України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

13.05.2022 року ТПП України опублікувала на своєму сайті пояснення, що сторона, яка порушила свої зобов`язання в період дії форс-мажорних обставин, має право звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18.12.2014, за кожним зобов`язанням окремо.

Таким чином, потрібно розрізняти вчасне повідомлення сторони про виникнення форс-мажорних обставин (яке сторона має зробити у передбачений договором строк) від звернення до ТПП за отриманням сертифікату, яке є можливим лише після порушення виконання зобов`язання. Через це сертифікат ТПП може бути отриманий значно пізніше за дату, коли сторона з`ясувала неможливість виконання договору через вплив форс-мажорних обставин.

Разом з тим, Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.08.2022 у справі №908/2287/17 зазначив, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №926/2343/16, від 16.07.2019 у справі №917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі №905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

Форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) чи оплату за нього, та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору.

Як встановлено судом, відповідач не повідомив позивача згідно з вимогами п.5.2 Договору №13А330-19-22 про настання обставин непереборної сили, що перешкоджають виконанню Договору.

Разом з тим, положення укладеного сторонами Договору прямо не передбачають юридичні наслідки того, що одна сторона не повідомила іншу сторону в строки, визначені договором, про факт настання таких обставин (із посиланням на відповідний сертифікат ТПП чи без нього).

Про те, що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення має бути прямо зазначено в договорі (подібний за змістом правовий висновок міститься у п.5.63 постанови Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №904/5328/21).

У зв`язку з цим відсутні підстави вважати, що порушення відповідачем передбаченого договором строку повідомлення позивача про настання форс-мажору означає автоматичну втрату відповідачем права посилатись на форс-мажор у відносинах з контрагентом.

Ключовою ознакою форс-мажору за правилом ст. 617 ЦК України є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання.

Отже, форс-мажор (в даному випадку військова агресія російської федерації) повинен бути у причинному зв`язку з негативними наслідками для підприємницької діяльності. Відповідач, який посилається на вищезгадані обставини, повинен довести, що саме військова агресія призвела до унеможливлення виконання конкретного зобов`язання за договором.

Суд бере до уваги лист директора ТОВ "Пежо Сітроен Україна" (а. с. 92, т. 1), у якому повідомляє партнерів, серед яких і відповідача у зв`язку із укладеним між ними дилерським договором №2022/17/Р від 29.12.2021, про примусове відчуження у нього автомобілів військовими у зв`язку із введенням воєнного стану на території України через військову агресію РФ проти України. У листі повідомлено також про звернення до Прем`єр-міністра України та Офісу Президента України з цього приводу, про відсутність можливості ввезення на територію України і поставки нових автомобілів, замість примусово відчужених, через закриття і блокаду морських портів, та роботу митниць лише з товарами військового і гуманітарного призначення.

Приймає до уваги суд також аргументи ТОВ "Пежо Сітроен Україна" про те, що іншими причинами ( умовно "внутрішніми" ) не поставки автомобілів ТОВ "Союз автомотів" можуть вважатися несвоєчасне та/або нездійснення/неможливість здійснення замовлення автомобілів (питання, за які відповідає безпосередньо дилер), надзвичайно короткі строки виконання договору (адже за певними договорами, які були укладені між позивачем та відповідачем вказані реальні строки поставки - 6-8 календарних місяців) ( а.с. 197, т.1).

Враховуючи вищенаведене, суд погоджується з позицією відповідача у справі, що введення воєнного стану вплинуло на його спроможність своєчасного виконання зобов`язань за Договором №13А330-19-22, а саме поставку товару.

Суд вважає доведеним відповідачем причинно-наслідковий зв`язок між наявними форс-мажорними обставинами та неможливістю виконання зобов`язань саме за Договором №13А330-19-22 станом та після 24.02.2022.

Крім того, предметом стягнення за цим позовом є виключно штрафні санкції у загальному розмірі 651672,00грн, що свідчить про перетворення неустойки на каральну санкцію, а також порушення принципу пропорційності у господарському судочинстві.

Отже, суд з урахуванням засад законності, розумності, добросовісності, справедливості та пропорційності, дотримання балансу інтересів сторін, вважає обґрунтованою до стягнення пеню виключно за прострочення зобов`язання з поставки з 17.02.22р. до 23.02.22р. включно, що становить 7 днів прострочення з розрахунку : 2 586 000,00 грн x 0, 1% x 7 : 100 = 18 102, 00 грн.

За ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково на суму 18102,00грн пені. У стягненні 452550,00грн пені та 7% штрафу у розмірі 181020,00грн суд відмовляє за правилами ст. 617 ЦК України.

Щодо розподілу судового збору

Відповідно до ч. 1,2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 9 775,08грн із суми позовних вимог в розмірі 651672,00грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1709 від 13.09.2022.

За наслідками розгляду спору суд покладає судовий збір на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог за формулою: 18102,00грн х 9775,08грн : 651672,00грн = 271,53 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів" (10001, Житомирська область, м. Житомир, вул.Київська, буд. 77; ідентифікаційний код 38623994) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" (33027, Рівненська область, м. Рівне, вул. Івана Вишенського, буд. 4; ідентифікаційний код 03366701):

- 18102,00грн пені;

- 271,53грн витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 17.04.23

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1 - в справу

2- позивачу (рек. з повід) + , ІНФОРМАЦІЯ_1

3- відповідачу (рек. з повід) +

4- третій особі ТОВ "Пежо Сітроен Україна" (м. Київ) (рек.з повід) +