ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.04.2023 Справа № 908/1069/23

м. Запоріжжя

Суддя Господарського суду Запорізької області Корсун В.Л. при секретарі судового засідання Сиротенко В.К. розглянувши в судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 за вих. б/н від 03.04.23 у справі № 908/1069/23 про забезпечення позову

заявник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

до особи, яка може отримати статус учасника справи (відповідача): акціонерне товариство Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат (69032, Запорізька область, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 15, )

про зупинення дії протоколу наглядової ради від 10.01.23 № 2/2023 в частині, зупинення дії наказу від 12.01.23 № 02-003/к про вступ на посаду Генерального директора Павленка С.І., зобов`язання державного реєстратора внести зміни до ЄДР, заборону будь-яким особам приймати рішення щодо зміни керівного складу АТ «ЗАлК»

в судовому засіданні приймали участь:

від заявника: Трачук Н.І. на підставі ордеру АР № 1118933 від 01.04.23

від АТ «ЗАлК»: Джаним М.С., довіреність від 07.04.23 № 021/00-0352

від АТ «ЗАлК»: Єрмоленко Д.О., довіреність від 06.04.23 № 021/00-0346

від АТ «ЗАлК»: Соснін Т.Ю., довіреність від 28.02.23 № 021/00-0273

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 20.03.23 у справі № 908/860/23 Господарським судом Запорізької області (суддя Проскуряков К.В.) відмовлено у задоволенні заяви гр. ОСОБА_1 від 16.03.2023 про забезпечення позову до предявлення позовної заяви з підстав викладених в тексті такої ухвали.

До Господарського суду Запорізької області 03.04.23 надійшла заява ОСОБА_1 , як члена дирекції виконуючого обов`язки генерального директора Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (надалі АТ «ЗАлК») за вих. б/н від 03.04.23 про забезпечення позову.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.23 наведену вище заяву у справі № 908/1069/23 визначено до розгляду судді Корсуну В.Л.

З метою забезпечення прав кожного із учасників на належний судовий захист та враховуючи положення ч. 4 ст. 140 ГПК України, ухвалою від 06.04.23 судом призначено розгляд заяви б/н від 03.04.23 про забезпечення позову у справі № 908/1069/23 в судовому засіданні 10.04.23 об 11 год. 00 хв.

Як свідчить зміст заяви про забезпечення позову, заявник має намір звернутись до Господарського суду Запорізької області з позовом до АТ «ЗАлК» про визнання дій наглядової ради не законними та визнання рішення такої наглядової ради, оформленого протоколом від 10.01.23 № 2/2023 недійсним. При цьому, посилаючись на ст. ст. 136, 137 ГПК України, просить суд до вирішення спору по суті забезпечити позов у цій справі шляхом:

- зупинення дії Протоколу №2/2023 від 10.01.2023 наглядової ради АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (, 69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 15) в частині затвердження умов контракту, що укладатиметься Генеральним директором АТ «ЗАлК» ОСОБА_2 та його підписання - до вирішення спору по суті, про що винести відповідну ухвалу;

- зупинення дії Протоколу №2/2023 від 10.01.2023 наглядової ради АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (, 69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 15) в частині надання ОСОБА_2 повноважень на підписання документів пов`язаних з фінансово-господарською діяльністю АТ «ЗАлК», у т.ч. первинних бухгалтерських документів - до вирішення спору по суті, про що винести відповідну ухвалу;

- зупинити дію наказу від 12.01.2023 № 02-003/к про уступ на посаду Генерального директора Павленка С.І. - до вирішення спору по суті, про що винести відповідну ухвалу;

- зобов`язати державного реєстратора внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань щодо відновлення повноважень члена дирекції, виконуючого обов`язки Генерального директора АТ «ЗАлК» ОСОБА_1 - до вирішення спору по суті, про що винести відповідну ухвалу;

- заборони будь-яким особам, в т.ч. (але не виключно) Фонду державного майна України, Наглядовій раді АТ «ЗАлК» приймати рішення щодо зміни (заміни) керівного складу АТ «ЗАлК» (в т.ч. щодо зміни членів виконавчого органу Підприємства, зокрема директора чи виконуючого його обов`язки, підписантів, членів дирекції і т.д.) - до вирішення спору по суті, про що винести відповідну ухвалу.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначив наступне.

Наглядова рада АТ «ЗАлК» всупереч нормам чинного законодавства України, самовільно, без застосування визначеної законом процедури та без належних на те повноважень призначила на посаду генерального директора АТ «ЗАлК» ОСОБА_2 припинивши при цьому повноваження заявника шляхом винесення протоколу № 2/2023 від 10.01.2023, тим самим знехтувавши вимогами чинного законодавства України, більше того - всупереч рішенню суду, зокрема:

1. Порушено вимоги п.п. 1-1, 1-2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.08 за №777 «Про проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки», а саме призначення ОСОБА_2 на посаду генерального директора АТ «ЗАлК» відбулось без проведення конкурсного відбору.

2. При призначенні Наглядовою радою ОСОБА_2 жодним чином не застосовано положення Порядку «Про проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки» (затв. постановою КМУ від 03.09.08 №777, що має у собі ознаки перевищення своїх повноважень Наглядовою радою та фактично - вчинення дій, направлених на рейдерський захват підприємства.

3. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 03.02.22 у справі №908/3213/21 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.02.23 - визнано недійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів АТ «ЗАлК» оформлене протоколом від 03.11.21 № 1/2021, згідно якого було, в т.ч., обрано склад Наглядової ради АТ «ЗАлК» (яким і призначено відповідно до протоколу № 2/2023 від 10.01.23 на посаду гендиректора комбінату ОСОБА_2 ) що, на переконання заявника, є прямим доказом незаконності призначення останнього на посаду гендиректора особами, у яких відповідно до вказаного рішення суду відсутні на те повноваження.

4. Станом на цей час контракт між генеральним директором АТ «ЗАлК» ОСОБА_2 та Наглядовою радою підприємства відсутній, що є прямим порушенням чинного законодавства України та суперечить положенням Статуту АТ «ЗАлК», а відтак є прямим доказом відсутності повноважень ОСОБА_2 , як гендиректора АТ «ЗАлК» та додатково свідчить про незаконність перебування його на посаді, що само-собою також є прямим фактом рейдерського захвату підприємства. Підтвердженням того, що перед призначенням на посаду саме гендиректора має відбутись конкурсний відбір є те, що в минулі роки ФДМ України неодноразово проводились такі конкурсні відбори та розміщувалися на офіційному сайті їх результати та супровідні документи (накази про призначення членів конкурсних комісій, тощо). Так, 30.11.20 на офіційному сайті ФДМ України було розміщено оголошення про конкурсний відбір претендентів на заміщення вакантної посади генерального директора АТ «ЗАлК», який відбудеться 09.02.21 року. Окрім того, на офіційному сайті також було оприлюднено наказ №1355 від 14.08.20 «Про затвердження складу Постійної конкурсної комісії ФДМ України з проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки». Згідно тексту вказаного наказу, ФДМ України було затверджено наступний склад Постійної конкурсної комісії ФДМ України з проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки… Зазначені факти прямо вказують на недійсність протоколу №2/2023 від 10.01.23, яким Наглядовою радою АТ «ЗАлК» було незаконно призначено на посаду гендиректора комбінату ОСОБА_2 та незаконно припинено повноваження ОСОБА_1 , як в.о. генерального директора, а відтак - незаконність дій самої Наглядової ради. … Проте, на офіційному сайті ФДМ України відсутня як інформація про проведення конкурсного відбору на посаду генерального директора АТ «ЗАлК», так і інформація про визначення у такому конкурсному відборі ОСОБА_2 . Окрім того, як стверджує заявник, 02.02.23 Центральним апеляційним господарським судом було винесено постанову по справі №908/3213/21, згідно якої визнано не дійсним рішення позачергових загальних зборів акціонерів АТ «ЗАлК» оформлене протоколом від 03.11.21 № 1/2021. Заявник вертає увагу суду на той факт, що вказаним рішенням загальних зборів зокрема (але не виключно) було обрано Наглядову раду АТ «ЗАлК», складом якої і було підписано Протокол № 2/2023 від 10.01.23 про припинення моїх повноважень, як в.о. генерального директора АТ «ЗАлК» та призначення на посаду Генерального директора комбінату ОСОБА_2 . Тобто, ОСОБА_2 призначено на посаду Генерального директора АТ «ЗАлК» особами, у яких фактично відсутні на це повноваження, що свідчить про незаконність звільнення ОСОБА_1 з посади та незаконність даного призначення, а відтак - недійсність і самого протоколу № 2/2023 від 10.01.23. … Станом на час подання вказаної заяви про забезпечення позову контракту з новим, так званим керівником підприємства, підписано так і не було, хоча у самому Протоколі від 10.01.23 (п. 2 та п. З питання №3 порядку денного) зазначено «...2. Затвердити умови контракту, що укладатиметься Генеральним директором АТ «ЗАлК» ОСОБА_2 з 11 січня 2023 року... 3. Уповноважити члена Наглядової ради ОСОБА_3 підписати контракт з Генеральним директором АТ «ЗАлК» ОСОБА_4 ...». Разом з тим, на підставі вказаного вище протоколу наглядової ради АТ «ЗАлК» №2/2023 від 10.01.23 ОСОБА_2 згідно контракту вступив на посаду Генерального директора підприємства з 11.01.23, хоча контракт з останнім до цього часу так і не був укладений. … Таким чином, з огляду на ситуацію, що склалась, невжиття судом заходів забезпечення позову призведе до наслідків, за результатами яких можуть бути грубо порушені законні права та інтереси заявника, як керівника та працівника АТ «ЗАлК» та, відповідно, неможливості ефективного їх поновлення, за захистом яких він і звернувся до Господарського суду Запорізької області із цією заявою.

На підтвердження виникнення підстав просити суд забезпечити позов, заявником надано надано: 1) докази сплати судового збору; 2) копію наказу № 02-178/к від 28.01.20 про вступ на посаду члена дирекції-виконуючого обов`язки генерального директора ОСОБА_1 з 24.01.20; 3) копію паспорту та ІПН ОСОБА_1 ; 4) копію протоколу № 12 засідання наглядової ради АТ «ЗАлК» від 23.01.20 про обрання ОСОБА_1 членом Дирекції виконуючим обов`язки Генерального директора АТ «ЗАлК» з 24.01.20; 5) копію контракту № 766 від 24.01.20 з членом Дирекції - в.о. Генерального директора АТ «ЗАлК» ОСОБА_1 ; 6) копію наказу від 12.01.23 № 02-002/к по АТ «ЗАлК» про звільнення члена Дирекції в.о. генерального директора Кізілова С.А. з 10.01.23; 7) копію наказу № ЗАЛК-22-ПО158/04 про надання відпустки ОСОБА_1 на 36 календарних днів з 16.12.22 по 20.01.23; 8) копію протоколу від 10.01.23 № 2/2023 засідання наглядової ради АТ «ЗАлК» з питань порядку денного … одними з яких були припинення повноважень члена Дирекції-виконуючого обов`язки Генерального директора АТ «ЗАлК» та розірвання укладеного з ним контракту, а також про обрання Генерального директора АТ «ЗАлК» та затвердження умов контракту, що укладається з Генеральним директором АТ «ЗАлК»; 9) копія наказу від 12.01.23 № 02-003/к про вступ на посаду Генерального директора ОСОБА_2 ; 10) копія рішення Господарського суду Запорізької області від 03.02.22 № 908/3213/21 (головуючий суддя Корсун В.Л.); 11) копія витягу з постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.02.23 у справі № 908/3213/21.

В судовому засіданні 06.04.23 представник (ця) заявника підтримав (ла) заяву у повному обсязі з підстав викладених у тексті такої заяви.

В судовому засіданні 06.04.23 представники АТ «ЗАлК» заперечили повністю з підстав викладених у запереченнях від 07.04.23 № 021/00-0351.

Розглянувши заяву про забезпечення позову б/н від 03.04.23 судом враховано наступне.

Наявні матеріали наведеної вище заяви свідчать, що:

- заявник має намір звернутись до Господарського суду Запорізької області з позовом до АТ «ЗАлК» про визнання дій наглядової ради АТ «ЗАлК» незаконними та про визнання рішення наглядової ради, оформленого протоколом від 10.01.23 № 2/2023 недійсним;

- на підставі рішення наглядової ради АТ «ЗАлК» (оформлене протоколом від 10.01.23 № 2/2023), наглядова рада вирішила: …

по другому питанню припинити повноваження члена Дирекції виконуючого обов`язки Генерального директора АТ «ЗАлК» ОСОБА_1 з 10.01.23 та розірвати укладений з ним контракт від 24.01.20 № 766 (голосували «за» - 4 голоси, «проти» - 0 голосів, «утримався» - 0 голосів);

по третьому питанню 1. Обрати Генеральним директором АТ «ЗАлК» ОСОБА_2 з 11.01.23; 2. Затвердити умови контракту, що укладатиметься Генеральним директором АТ «ЗАлК» ОСОБА_2 ; 3. Уповноважити члена Наглядової ради ОСОБА_3 підписати контракт з Генеральним директором АТ «ЗАлК» ОСОБА_2 ; 4. Доручити ОСОБА_2 вжити заходів щодо внесення запису про припинення повноважень члена Дирекції виконуючого обов`язки Генерального директора АТ «ЗАлК» ОСОБА_1 та призначити Генерального директора АТ «ЗАлК» ОСОБА_2 до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проінформувати всіх зацікавлених осіб та органи державної влади про зміни, вилучити печатку АТ «ЗАлК» та, у разі необхідності, виготовити нову печатку з метою захисту інтересів Товариства; 5. На наступному засіданні наглядової ради АТ «ЗАлК» ОСОБА_2 проінформувати наглядову раду Товариства про вжиті заходи, а також стратегію розвитку Товариства; 6. Надати ОСОБА_2 повноваження з підписання документів пов`язаних з фінансово-господарською діяльністю АТ «ЗАлК», у т.ч. первинних бухгалтерських документів (голосували «за» - 4 голоси, «проти» - 0 голосів, «утримався» - 0 голосів).

Розглядаючи заяву б/н від 03.04.23 суд виходить з того, що, зокрема, під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (вказане відповідає правовій позиції викладеній у постановах Верховного Суду від 17.12.18 у справі № 914/970/18, від 10.11.20 у справі № 910/1200/20).

Відповідно до вимог ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожен суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів (ч.ч.1, 2 ст. 20 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, за приписами чинного законодавства, основною метою здійснення правосуддя є захист та відновлення порушеного права особи, яка звернулась до суду з позовною заявою.

В той же час, захист порушеного права або охоронюваного законом інтересу здійснюється судом із дотримання основних засад судочинства, за наявності достатніх правових підстав та відповідних належних доказів, які підтверджують ту чи іншу обставину.

Згідно з ч. 1 ст. 73 та ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З наведеного вище в тексті цієї ухвали вбачається, що питання задоволення заяви сторони (учасника) у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на утруднення або неможливість виконання рішення без наведення відповідного обґрунтування та надання належних доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Статтею 136 ГПК України унормовано, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову (ч. 1). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч. 2).

Позов забезпечується (ч. 1 ст. 137 ГПК України) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і заходяться в нього чи в ін. осіб (п. 1), забороною відповідачу вчиняти певні дії (п. 2), забороною ін. особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього ін. зобов`язання (п. 4), … іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (п. 10 ч. 1). … Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 3 ст. 137 ГПК України). Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4). Не допускається (ч. 5) забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: 1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; … 4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору. … Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених ч. 9 цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору (ч. 10). Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. 11). Не допускається (ч. 12 ст. 137 ГПК України) вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи ін. втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи ін. публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи ін. публічну конкурсну процедуру.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше 2 днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК України). У виняткових випадках (ч. 4 вказаної статті), коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом осіб.

Частинами 5 та 6 ст. 140 ГПК України визначено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Судом зазначається, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватись відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.20 у справі №381/4019/18 зазначила, що під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу щодо забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи щодо забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів щодо забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Саме на оцінці цих обставинах неодноразово акцентував Верховний Суд, переглядаючи рішення судів попередніх інстанцій, пов`язаних із забезпеченням позовів у корпоративних спорах (правові висновки, наведені в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.03.20 у справі № 910/7338/19, від 24.06.20 у справі № 902/1051/19, від 11.08.20 у справі № 911/3136/19, від 26.08.20 у справі № 907/73/19, від 19.10.20 у справі № 915/373/20).

У свою чергу, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 16.08.18 у справі № 910/1040/18 зазначив, що при зверненні позивача до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Подібні правові позиції викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.19 у справі № 924/790/18, від 21.02.20 у справі № 910/9498/19, від 25.02.20 у справі № 924/789/18, від 12.03.20 у справі № 916/3479/19, від 18.03.20 у справі № 904/2641/19, від 24.06.20 у справі № 902/1051/19, від 07.09.20 у справі № 904/1766/20, від 09.09.20 у справі № 906/1336/19, від 16.11.20 у справі № 910/7596/20.

Заявником у справі № 908/1069/23 не наведено підставних доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності вимог щодо забезпечення позову, адекватності заходу до забезпечення позову, що застосовується судом так і не доведено обставин щодо ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Крім того, розглядаючи вказану в тексті цієї ухвали заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та досліджуючи умови, необхідні для вжиття відповідних заходів забезпечення позову, у т.ч. щодо належної оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, оцінюючи обставини щодо негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, суд дійшов висновку про недоведеність заявником підстав для задоволення такоїх заяви.

Суд у справі № 908/1069/23 виходить з того та зазначає, що саме лише посилання в заяві на те, що: станом на час подання заяви про забезпечення позову у справі № 908/1069/23 контракт між ОСОБА_4 та наглядовою радою АТ «ЗалК» відсутній; перед призначенням на посаду саме генерального директора має відбутись конкурсний відбір; 30.11.20 на офіційному сайті Фонду держдавного майна України було розміщено оголошення про конкурсний відбір претендентів на заміщення вакантної посади генерального директора АТ «ЗалК» відбудеться 09.02.21; на офіційному сайті також було оприлюднено наказ № 1355 від 14.08.20 «Про затвердження складу Постійної конкурсної комісії Фонду держдавного майна України з проведення конкурсного відбору керівників субєктів господарювання державного сектору економіки … що прямо вказують, на думку заявника, на недійсність протоколу № 2/2923 від 10.01.23 не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову у цій справі.

Місцевим господарським судом також враховано, що вирішуючи питання щодо ефективності обраного позивачем способу захисту, суди мають враховувати баланс інтересів усіх учасників і самого товариства, уникати зайвого втручання в питання діяльності товариства, що регулюються виключно рішеннями відповідних органів товариства (зокрема, наглядової ради товариства), надавати оцінку добросовісності інших учасників, права яких у разі задоволення позовних вимог можуть бути порушені.

На цьому неодноразово наголошували Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 08.10.2019 у справі № 916/2084/17, від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, від 03.12.2019 у справі № 904/10956/16; Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постановах від 12.02.2020 у справі № 916/1253/19, від 27.05.2020 у справі №927/813/19, від 04.08.2020 у справі № 910/10764/19, від 23.12.2020 у справі № 926/4729/16.

Вбачається, що згадані правові висновки Верховного Суду можуть бути використані місцевим господарським судом у справі № 908/1069/23 й при вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, а саме в тій мірі та обсязі, щоб застосовані заходи не були прямим втручанням у внутрішню та господарську діяльність юридичної особи, з огляду на що, є необхідною перевірка доцільності обраних позивачем способів забезпечення позову та їх співвідношення до заявлених позовних вимог, а також відповідності приписам процесуального закону.

Принцип справедливості судового розгляду (ст. 6 Конвенції) в рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що: стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію стосовно того, що одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення судової помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.

Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (див., mutatismutandis, рішення у справі Шенк проти Швейцарії (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A № 140, с. 29, п. 46).

Відповідно до п. 48 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мала проти України" від 3 липня 2014 р., остаточне 17.11.2014: "Більше того, принцип справедливості, закріплений у ст. 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах "Проніна проти України" (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25, від 18 липня 2006 року, та "Нечипорук і Йонкало проти України" (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, п. 280, від 21 квітня 2011 року).

З огляду на зазначене вище у тексті цієї ухвали, суд здійснивши оцінку:

- обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності вимог щодо забезпечення позову, адекватності заходу до забезпечення позову, що застосовується судом;

- співмірності заявлених ОСОБА_1 вимог з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії;

- необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, інших учасників процесу;

- доводів заявника стосовно того, чи не будуть порушені у зв`язку із вжиттям запропонованих заявником заходів забезпечення позову права та охоронювані законом інтереси осіб, що не є учасниками даного судового процесу (зокрема в частині забезпечення позову шляхом зобов`язати державного реєстратора (без конкретизації якого саме) внести зміни до ЄДР щодо відновлення повноважень заявника);

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- відсутності наданих до заяви ОСОБА_1 (його представником) чи представниками АТ «ЗАлК» у справу № 908/1069/23 відомостей чи доказів про наявність спроб (факту) вилучення печатки АТ «ЗАлК», або виготовлення нової печатки вказаного АТ «ЗАлК»;

а також приймаючи до уваги те, що доводи заявника щодо порушення вимог чинного законодавства України при його звільненні мають оціночний характер та підлягають з`ясуванню, оцінці та доведенню під час вирішення спору по суті (у випадку подачі відповідного позову);

суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення (у наданому до суду вигляді) заяви ОСОБА_1 за вих. б/н від 03.04.23 про забезпечення позову у цій справі (до пред`явлення позову).

Як наслідок, у задоволення наведеної вище заяви відмовлено.

При цьому, суд звертає увагу на наступне.

Заявник має право клопотати перед судом про зупинення (у кожному конкретному випадку, з урахуванням фактичних обставин справи) рішення наглядової ради, оформлене протоколом, а не просити суд зупинити протокол наглядової ради, який фактично є документом, який фіксує факт прийняття того чи іншого рішення, у даному випадку наглядовою радою товариства.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 26.02.20 у справі № 921/629/19 наголошував на тому, що для вирішення питання про наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття відповідних заходів має значення правильне визначення предмета спору.

Оскільки заявник у своїй заяві від 03.04.23 вказує, що:

- він має намір звернутись до господарського суду із позовом до АТ «ЗалК» з вимогами про визнання дій наглядової ради цього акціонерного товариства незаконними та визнання рішення наглядової ради від 10.01.23 № 2/2023 недійсним (та не зазначає про вимоги до державного реєстратора ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань), у Господарського суду Запорізької області в межах справи № 908/1069/23 відсутні будь-які правові підстави для задоволення п. 4 прохальної частини такої заяви про забезпечення від 03.04.23 у вигляді зобов`язати державного реєстратора внести зміни до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань стосовно відновлення повноважень члена дирекції, виконуючого обов`язки генерального директора АТ «ЗАлК» ОСОБА_1 до вирішення спору по суті.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 13, 20, 24, 42, 46, 73, 74, 76, 78, 86, 136-140, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 за вих. без номеру від 03.04.23 про забезпечення позову у справі № 908/1069/23 відмовити.

Відповідно до ч. 8 ст. 140 ГПК України, ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Згідно з вимогами ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 10 днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

У зв`язку із введенням із 05 год. 30 хв. 24.02.22 воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24.02.22 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію Російської Федерації проти України … повний текст ухвали складено 21.04.2023.

Суддя В.Л. Корсун