УХВАЛА

м. Київ

14.04.2023Справа № 910/5627/23

За заявою учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроенерджі" ОСОБА_1

про забезпечення позову

у справі № 910/5627/23

за позовом учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроенерджі" ОСОБА_1

до 1. Учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроенерджі" ОСОБА_2

2. Учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроенерджі" ОСОБА_3

3. ОСОБА_4

4. Державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Овчиннікової Віти Ігорівни

5. ОСОБА_5

про визнання недійсними рішень загальних зборів, скасування реєстраційних дій, переведення прав та обов`язків покупця частки у статутному капіталі,

Суддя Удалова О.Г.

без повідомлення учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроенерджі" (код 41343795) ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до учасників вказаного товариства ОСОБА_2 (далі - відповідач-1), ОСОБА_3 (далі - відповідач-2), а також до ОСОБА_4 (далі - відповідач-3) про переведення прав та обов`язків покупця частки у статутному капіталі.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроенерджі" ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснено продаж належних їм часток в статутному капіталі ТОВ "Електроенерджі" ОСОБА_4 без повідомлення про це позивача, чим порушено переважене право позивача на придбання таких часток як учасника, якому належить 50% статутного капіталу.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд перевести на нього права та обов`язки покупця часток у статутному капіталі ТОВ "Електроенерджі" у розмірі 25% статутного капіталу відповідача-1 та 25% статутного капіталу відповідача-2, а разом 50% за договором купівлі-продажу часток від 26.01.2023.

Одночасно з вищевказаним позовом позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову.

Ухвалою суду від 13.04.2023 задоволено заяву позивача про забезпечення позову, а саме: накладено арешт на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроенерджі" (код 41343795) у розмірі 100% статутного капіталу; заборонено державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у тому числі нотаріусам, іншим уповноваженим особам, здійснювати реєстраційні дії, проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей про Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроенерджі" (код 41343795), у тому числі щодо розміру статутного капіталу, переліку чи відомостей про засновників (учасників), розміру частки кожного із засновників (учасників).

14.04.2023 позивачем подано заяву про доповнення до заяви про забезпечення позову, а також заяву про доповнення до позовної заяви.

У доповненнях до позовної заяви позивач вказав, що відповідачем-1 та відповідачем-2 скликано та проведено загальні збори учасників, на яких, зокрема, виключено позивача зі складу учасників, а також звільнено його як директора товариства.

У доповненнях до позовної заяви позивач просить суд: визнати недійсними рішення загальних зборів від 07.04.2023, оформлені протоколами № 01/23 та № 07/04-23; скасувати реєстраційні дії № 015047845 від 11.04.2023 та № 016047845 від 12.04.2023; перевести на нього права та обов`язки покупця за договором від 26.01.2023.

Обґрунтовуючи вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів та скасування реєстраційних дій, позивач посилається на те, що: його як учасника ТОВ "Електроенерджі" не було повідомлено про проведення вказаних загальних зборів; був відсутній кворум для проведення таких зборів; був порушений порядок виключення його як учасника зі складу засновників товариства; протокол в частині збільшення розміру статутного капіталу суперечить вимогам законодавства.

Крім того, 14.04.2023 від позивача надійшли доповнення до заяви про забезпечення позову, в яких позивачем вказано, що станом на момент подання доповнення позивача було незаконно звільнено з посади директора ТОВ "Електроенерджі", а також виключено зі складу учасників товариства на підставі рішень, прийнятих на проведених 07.04.2023 загальних зборах учасників товариства.

Позивач вважає, що усі дії відповідачів спрямовані на заволодіння майном товариства, у зв`язку з чим просить суд накласти арешт на майно ТОВ "Електроенерджі", а саме: АЗК, нежитлова будівля (літера «А»), загальною площею 22,7 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тепловозна, буд. 22, додаткові відомості: споруди: літера Б Багатопаливні ПРК з навісом - площа забудови 891,4 кв. м.; Літера І Підземний резервуар палива - 1 шт.; Літера ІІ Підземний резервуар ЗВГ - 1 шт.

В обґрунтування підстав для забезпечення позову у вказаній частині позивач посилається на те, що дії відповідачів у даній справі направлені на відсторонення позивача від управлення товариством та незаконне відчуження майна товариства, зважаючи на що, як наголошує позивач, у разі незадоволення клопотання про забезпечення позову про визнання рішень загальних зборів товариства недійсними та ненакладення арешту на майно товариства шляхом заборони відчуження його до моменту розгляду справи, позивач буде вимушений звертатись до суду з заявою, зокрема, але не виключно, про витребування з чужого володіння майна, визнання договору купівлі-продажу майна незаконними, недійсними тощо.

На переконання позивача, наведені обставини у своїй сукупності, за умови невжиття заходів щодо забезпечення позову, можуть істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушених та оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, дослідивши наявні в матеріалах заяви докази, суд вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1).

Як вказано у постанові Верховного Суду від 13.01.2020 по справі № 922/2163/17, забезпечення позову - це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги та їх співмірності;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі невжиття судом обраного позивачем способу забезпечення позову;

- заборони забезпечення позову таким способом, який суперечить частині 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України та порушують прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства.

Предметом позову з урахуванням доповнень є переведення на позивача прав покупця частки, скасування реєстраційних дій та визнанння недійсними рішень загальних зборів товариства, оформлених протоколами.

Суд зазначає, що в даному випадку відсутній зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позову, а також порушено принцип їх співмірності.

Позивачем станом на момент подання доповнення до заяви про забезпечення позову не заявлено вимог про витребування майна або про визнання недійсними договорів купівлі-продажу такого майна.

Також суд зазначає, що корпоративні права учасників не ототожнюються з поняттям майно товариства, при цьому позивачем не доведено, що вказане вище майно передано товариству позивачем як внесок останнього до статутного капіталу.

Відповідно до п. 21.4 статуту ТОВ "Електроенерджі", який долучено позивачем до позовної заяви, товариство здійснює володіння, користування та розпорядження своїм майном у відповідності з цілями та напрямами своєї діяльності. Товариство може самостійно продавати, передавати безоплатно, обмінювати, передавати в оренду юридичним особам та громадянам належне майно.

Крім того, позивачем не доведено, що відповідачами вчиняються дії щодо відчуження такого майна, враховуючи те, що таке майно, як зазначено вище, є власністю товариства, а не його учасників.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Водночас заявником не доведено того, що наведені в обґрунтування заяви про забезпечення позову обставини можуть ускладнити виконання рішення у даній справі, а заходи забезпечення позову зможуть забезпечити реальне виконання рішення у даній справі. Також не доведено, що у випадку невжиття конкретного заходу забезпечення виконання рішення суду може бути істотно ускладнено чи унеможливлено, не буде порушено збалансованості інтересів сторін у даній справі.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства, а також роз`яснення Верховного Суду, беручи до уваги обставини, наведені заявником в обґрунтування поданих ним доповнень до заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що заявником не доведено наявність обставин, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективного захисту чи поновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, у порушення наведених вимог закону, позивач в обґрунтування поданої ним заяви не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а обставини, наведені ним в обґрунтування заяви про забезпечення позову, не є такими, що в розумінні ст. 136 Господарського процесуального кодексу України свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення позивача можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких позивач звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову про які просить заявник.

Суд дійшов висновку про необґрунтованість поданих позивачем доповнень до заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно товариства.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 74, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ТОВ "Електроенерджі", а саме: АЗК, нежитлова будівля (літера «А») загальною площею 22,7 кв. м., що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Тепловозна, буд. 22, додаткові відомості: споруди: літера Б Багатопаливні ПРК з навісом - площа забудови 891,4 кв. м.; Літера І Підземний резервуар палива - 1 шт.; Літера ІІ Підземний резервуар ЗВГ - 1 шт.

Ухвала підписана та набрала законної сили 14.04.2023. Ухвала підлягає оскарженню в порядку, встановленому чинним Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя О.Г. Удалова