АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

18 квітня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/3163/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Таран С.В., Філінюка І.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК"

на рішення Господарського суду Одеської області від 06.10.2022

та додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 31.10.2022

по справі №916/3163/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТОМ"

про стягнення 350000,00 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТОМ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК"

про стягнення 352928,00 грн

ВСТАНОВИВ

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.10.2022 по справі №916/3163/20 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТОМ" про стягнення 350 000,00 грн відмовлено, зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТОМ" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" про стягнення 352 928,00 грн задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТОМ" 352928 грн 00 коп заборгованості та 5293 грн 93 коп. судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 31.10.2022 №916/3163/20 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТОМ" про ухвалення додаткового рішення по справі №916/3163/20 задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТОМ" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч гривень 00 копійок) та витрати на проведення експертизи у розмірі 25 741 (двадцять п`ять тисяч сімсот сорок одна гривня 50 копійок).

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" на рішення Господарського суду Одеської області від 06.10.2022 та додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 31.10.2022 по справі №916/3163/20.

Також скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 06.10.2022 та додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 31.10.2022 по справі №916/3163/20 в обґрунтування якого апелянт зазначає, що розгляд справи протягом 2022 року відбувався без належного сповіщення товариства. Господарський суд Одеської області жодного разу не надіслав на адресу товариства жодної ухвали про поновлення розгляду справи після проведення експертизи та подальші судові засідання.

Як стверджує апелянт, на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" не надходили й оскаржувані судові рішення. Жодного повідомлення від відділення Укрпошти про надходження на його адресу будь-якої кореспонденції від суду апелянт не отримував.

Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" зазначає, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції послався на повідомлення представника товариства адвоката Тищенка А.В., проте, апелянт зазначає, що із вказаним адвокатом товариство припинило співпрацю з 31.12.2021, коли сплив строк дії укладеного між сторонами договору.

До того ж, як стверджує апелянт, з 24.02.2022 до 15.01.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" здійснювало дуже обмежену господарську діяльність через ведення бойових дій на території Харкова та Харківської області. З більшістю працівників Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" зупинило трудові договори, а деякі працюють у дистанційному режимі.

Як стверджує апелянт, про наявність оскаржуваних рішень він дізнався лише 26.01.2023, після надходження його директору інформації з банку щодо відкриття 24.01.2023 виконавчого провадження відносно товариства та відповідно арешту рахунків.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.03.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" на рішення Господарського суду Одеської області від 06.10.2022 та додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 31.10.2022 по справі №916/3163/20 залишити без руху, визначено Товариству з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" усунути встановлені судом при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме вказати інші причини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 06.10.2022 та додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 31.10.2022 по справі №916/3163/20, протягом 10 днів з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

У відповідності до рекомендованого повідомлення від 07.03.2023, названа ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.03.2023 про залишення апеляційної скарги без руху не була вручена апелянту відділенням поштового зв`язку, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою.

Разом з цим, до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" про поновлення строку на апеляційне оскарження в якому товариство просить поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 06.10.2022 та додаткового рішення Господарського суду Одеської області від 31.10.2022 по справі №916/3163/20.

В обґрунтування названого клопотання скаржник зазначає, що товариство не отримувало оскаржуваних рішень та про їх наявність дізналось лише після відкриття виконавчого провадження.

За твердженням апелянта, обставини зупинення діяльності товариства та зупинення дії трудових договір із працівниками, у зв`язку із збройною агресією рф та введенням воєнного стану, у повній мірі пояснюють не отримання товариством будь-якої кореспонденції суду першої інстанції.

Скаржник також зазначає, що через обстріли міста Харків протягом усього 2022 року, у тому числі біля офісу ТОВ "БУДІВЕЛЬНИК", товариство було позбавлено можливості здійснювати господарську діяльність у цей період.

З урахуванням вищевикладеного апелянт вважає, що строк подачі апеляційної скарги є таким, що пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, розглянувши заяву про усунення недоліків та дослідивши обставини викладені у ній, дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції 06.10.2022. Повний текст складено та підписано 17.10.2022.

Отже, з урахуванням дати складання повного тексту оскаржуваного рішення, останнім днем строку подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 06.10.2022 є 07.11.2022.

Оскаржуване додаткове рішення прийнято Господарським судом Одеської області 31.10.2022. Повний текст складено та підписано 03.11.2022.

Відтак, з урахуванням дати складання повного тексту оскаржуваного додаткового рішення, останнім днем строку подання апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 31.10.2022 є 23.11.2022.

Однак, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" на рішення Господарського суду Одеської області від 06.10.2022 та додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 31.10.2022 по справі №916/3163/20 була подана до суду апеляційної інстанції 01.02.2023.

За приписами ст. 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, оскаржуване рішення від 06.10.2022 було надіслано судом першої інстанції на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК", однак повернуто відділенням поштового зв`язку з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (т. 4, а.с. 109).

Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 31.10.2022 у даній справі також було надіслано на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК", однак повернуто відділенням поштового зв`язку з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (т. 4, а.с. 116).

Колегія суддів зазначає, що за приписами ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Однак, відомостей про те, що ТОВ "БУДІВЕЛЬНИК" повідомляло суд першої інстанції про зміну адреси місцязнаходження наявні матеріали справи не містять.

Колегія суддів зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та / або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у низці постанов, а саме від 17.11.2021 у справі №908/1724/19, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 07.09.2022 у справі №910/10569/21, від 01.03.2023 у справі №910/18543/21 тощо.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17, у постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20 тощо).

Як вбачається з наявних матеріалів справи, оскаржувана ухвала була направлена судом першої інстанції на адресу скаржника, яка вказана у позовній заяві, та яка є ідентичній адресі, зазначеній у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як адреса місцезнаходження позивача.

Колегія суддів наголошує, що відповідно до статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості до Єдиного державного реєстру про юридичну особу, в тому числі щодо її місця знаходження, вносяться відповідно до інформації, наданої самою юридичною особою.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" є Україна, 61144, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ ГЕРОЇВ ПРАЦІ, будинок 17, квартира 343.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що ТОВ "БУДІВЕЛЬНИК" в апеляційній скарзі також вказує адресу: Україна, 61144, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ ГЕРОЇВ ПРАЦІ, будинок 17, квартира 343, як таку, що є місцезнаходженням позивача. Інших адрес власного місцезнаходження позивач суду не надавав.

Отже, вказане дає підстави вважати, що така адреса позивача є актуальною, а відтак саме на особу, місцезнаходження якої визначено конкретною адресою, покладено обов`язок перевіряти надходження поштової кореспонденції.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що позивач є юридичною особою, на яку відповідно до статті 4, частини першої, пункту 10 частини другої статті 9 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо власного місцезнаходження, які відповідно до статті 10 зазначеного Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок" та Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 30.03.2023 по справі №910/2654/22.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про дотримання місцевим господарським судом вимог ГПК України щодо належного повідомлення скаржника про прийняття оскаржуваної ухвали.

Отже, скаржник був обізнаний з прийняттям судом першої інстанції оскаржуваного рішенням та додатковим рішенням.

Також, за змістом ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Нормами статті 4 цього Закону передбачено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області від 06.10.2022 було оприлюднено 20.10.2022, а додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 31.10.2022 було оприлюднено 04.11.2022.

Таким чином, скаржник мав можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі, в тому числі оскаржуваними рішеннями в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

В свою чергу, скаржник не навів об`єктивних обставин, які б свідчили про наявність дійсних перешкод у реалізації останнім свого права на ознайомлення із повним текстом оскаржуваного рішення та додаткового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Колегія суддів відзначає, що з правового контексту приписів ст. 119 ГПК України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити - з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає відновленню.

Як свідчить правовий аналіз норм чинного законодавства, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не враховувати який вважалось би несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Судова колегія зазначає, що лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 256 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Крім того, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, за приписами якої господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони чи з своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску процесуального строку поважною. Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Колегія суддів також наголошує, що з наявних матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.02.2021, серед іншого, призначено у справі №916/3163/20 судову будівельну-технічну експертизу та провадження у справі зупинено до одержання результатів експертизи.

Дана ухвала була отримана скаржником 18.02.2021, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням від 10.02.2021 (т.2, а.с. 220).

Вподальшому, ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.11.2021 задоволено клопотання Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про погодження строку виконання експертизи, який перевищує 90 календарних днів, задоволено клопотання Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про надання 16.12.2021 р. з 10:00 доступ до об`єкту дослідження - нежитлових приміщень першого поверху головного корпусу лікарні загальною площею 1043,47 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 26, надано доступ судовим експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України до об`єкту дослідження (нежитлові приміщення першого поверху головного корпусу лікарні загальною площею 1043,47 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 26) 16.12.2021 р. з 10:00, провадження у справі № 916/3163/20 зупинено до одержання результатів судової будівельно-технічної експертизи призначеної ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.02.2021.

Названа ухвала також була отримана скаржником 09.12.2021, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням від 29.11.2021 (т.3, а.с. 63).

Наведене свідчить про обізнаність скаржника щодо призначення по справі судової експертизи та хід її проведення.

10.06.2022 до Господарського суду Одеської області надійшов висновок експерта.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.06.2022 поновлено провадження по справі та призначено підготовче засідання на 05.07.2022.

Судове засідання призначене судом першої інстанції на 05.07.2022 не відбулося у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги, про що господарським судом складено відповідну довідку.

З огляду на що, ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.07.2022 відкладено підготовче засідання на 26.07.2022.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.07.2022 відкладено підготовче засідання на 18.08.2022 у зв`язку із неявкою представників сторін та неможливістю вирішення питань, визначених ч.2 ст.182 ГПК України у даному підготовчому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.08.2022 закрито підготовче провадження у справі № 916/3163/20 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 06.09.2022.

У зв`язку із неявкою у судове засідання від 06.09.2022 представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК", ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.09.2022 відкладено розгляд справи на 29.06.2022.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.06.2022 у зв`язку із неявкою у судове засідання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" розгляд справи було відкладено на 06.10.2022.

Колегія суддів наголошує, що вищевказані ухвали направлялись судом за відомою йому поштовою адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК", однак були повернуті відділенням поштового зв`язку з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (т. 3, а.с. 239, т.4, а.с. 1, 4, 25, 40, 74).

Також, задля належного повідомлення сторін про розгляд справи судом першої інстанції були розміщені оголошення про час, дату та місце розгляду справи на офіційному веб-сайті Господарського суду Одеської області, що підтверджується наявними матеріалами справи (т.3, а.с. 243, т.4, а.с. 15, 24, 52).

Окрім того, як свідчать наявні матеріли справи, судом першої інстанції було надіслано названі ухвали на зазначену Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" у заявах по суті справи електронну адресу, а саме (т.3, а.с. 222, 230, 238, т.4, а.с. 23, 51, 53).

При цьому, колегія суддів відзначає, що стверджуючи про те, що названа електронна адреса належить колишньому представнику товариства, відносини з яким припинено, Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження даних обставин.

До того ж, суд апеляційної інстанції наголошує, що позивач, який має належним чином користуватися наданими йому правами, у випадку припинення правовідносин з представником, якому належала вказана у позовній заяві та заявах по суті справи електронна адреса, мав повідомити про такі обставини суд першої інстанції, зокрема й з метою вподальшому належного повідомлення позивача про розгляд справи.

Слід також відзначити, що Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" стверджує про припинення відносин з представництва інтересів товариства з адвокатом Тищенко А.В. з 31.12.2021 у зв`язку з закінченням строку дії договору, тобто до запровадження на всій території України воєнного стану. Відтак, на переконання колегії суддів, жодних перешкод щодо повідомлення суду першої інстанції про відповідні зміни, зокрема щодо засобів зв`язку товариства, у позивача не було, однак таких дій останній не вчинив.

Слід також відзначити, що підприємство у відповідності до приписів чинного законодавства не обмежено у кількості представників, які можуть здійснювати представництво його інтересів в суді, а тому у разі неможливості здійснення представництва особисто (самопредставництво) та/або адвокатом Тищенко А.В., який здійснював представництво інтересів підприємства у суді першої інстанції, скаржник не був позбавлений можливості доручити таке представництво іншому представнику (адвокату), про що відповідно, повідомити суд.

Вищенаведене свідчить про те, що судом першої інстанції з дотриманням вимог чинного процесуального законодавства вживались належні заходи щодо повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" про розгляд справи, а товариство, як ініціатор даного судового процесу, мало вживати відповідних заходів задля отримання відповідної інформації про хід справа та повідомлення суду про зміну адреси, неможливість отримання поштової кореспонденції, прибуття у судові засідання, тощо.

Колегія суддів також відзначає, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.12.2022 зі справи № 990/102/22.

Велика Палата Верховного Суду у зазначеній справі зазначила, зокрема, про те, що поважними визнаються лише обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Частина перша статті 43 ГПК України передбачає, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Згідно з частиною першою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Однією із засад судочинства в силу приписів статті 129 Конституції України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, скаржником не наведено змістовних та вагомих доводів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати його процесуальні права з метою оскарження рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, також скаржник не довів, що у цій справі можливість вчасного подання апеляційної скарги не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від його волевиявлення.

Судова колегія зазначає, що воєнний стан введений 24.02.2022 і станом на момент постановлення оскаржуваного рішення та додаткового рішення суду першої інстанції тривав майже 8 місяців, отже, дистанційна робота юридичної особи має забезпечувати її функціонування та дотримання, зокрема, норм процесуального законодавства, у тому числі, з урахуванням того, що правосуддя в умовах воєнного стану здійснюється безперервно.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 22.12.2022 по справі №910/11610/18.

Колегія суддів також наголошує на тому, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 січня 2023 року по справі № 9901/278/21 акцентувала увагу на тому, що ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Слід також враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак, ініціюючи позовне провадження по справі та будучи достеменно обізнаним про перебування у провадження Господарського суду Одеської області даної справи саме за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК", зупинення провадження по справі задля проведення судової експертизи, колегія суддів вважає, що товариство мало добросовісно користуватись власними процесуальними правами та вживати належних заходів задля того, що б дізнатись про хід розгляд справи порушеної саме за позовом підприємства.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апелянтом було пропущено строк на апеляційне оскарження, а наведені обставини для його поновлення не є обґрунтованими, оскільки можливість вчасного подання апеляційної скарги на рішення та додаткове рішення суду першої інстанції залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.

Частиною 4 ст. 261 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки наведені Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнаються судом неповажними у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" на рішення Господарського суду Одеської області від 06.10.2022 та додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 31.10.2022 по справі №916/3163/20 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 119, 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНИК" на рішення Господарського суду Одеської області від 06.10.2022 та додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 31.10.2022 по справі №916/3163/20.

Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути скаржнику.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Таран С.В.

Суддя Філінюк І.Г.