ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

17.04.2023м. ДніпроСправа № 904/1876/23

за позовом Українсько-америкамського товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТЕХНОПРОМ-ТИПОГРАФІЯ», м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОАВТОТЕХКОМПЛЕКТ», Дніпро

про стягнення вартості втраченого майна

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (виклику) представників сторін

ВСТАНОВИЛА:

Українсько-американське товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТЕХНОПРОМ-ТИПОГРАФІЯ» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОАВТОТЕХКОМПЛЕКТ» просить суд стягнути вартість втраченого майна у розмірі 5 388 133, 83 грн.

Разом із позовною заявою 12.04.2023 надійшла заява про забезпечення позову.

Заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно:

- нежитлова будівля, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро (стара назва Дніпропетровськ), вулиця Верхоянська, будинок, 406, реєстраційний номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 21900591;

- будівлі та споруди, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Верхоянська, будинок, 49, (адреса відповідно до старого адміністративного поділу: Дніпропетровська обл, Дніпровський р-н, с-ще Південне, вулиця Верхоянська, будинок 49), реєстраційний номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 29562533, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОАВТОТЕХКОМПЛЕКТ" (м. Дніпро, вул. Верхоянська, 49, ідентифікаційний код юридичної особи 13417954) на праві власності.

Позивач подаючи заяву про забезпечення позову мотивує її тим, що ціна позову у десятки разів перевищує розмір статутного капіталу відповідача, проте майно на котре може бути звернено стягнення з метою виконання рішення суду у разі задоволення позову, позивач вважає, що необхідно застосувати захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу та знаходиться у нього, без обмеження/позбавлення права користування ним, оскільки до постановленння рішення у справі відповідачем можуть бути вчинені дії, спрямовані на відчуження або передачу в користування належного йому майна, що може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог прокурора.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту (тимчасового обмеження права на відчуження та розпорядження майном) на вищевказане нерухоме майно, що належить відповідачеві на праві власності, в межах суми заявлених позовних вимог, без обмеження/позбавлення права користування ним, не буде мати наслідком припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, не призведе до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості та є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Виходячи з положень статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, ймовірності ускладнення чи не поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст. 73, 74, 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача на користь Українсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТЕХНОПРОМ-ТИПОГРАФІЯ» вартість втраченого майна у розмірі 5 388 133, 83 грн.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач має зареєстрований статутний капітал на рівні 197 100 грн, що значно менше суми заявлених до відповідача позовних вимог.

Також, дотримуючись забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу судом враховано, що згідно наданих позивачем інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта право власності на майно станом на 27.02.2023 зареєстровано за позивачем. Накладення арешту на майно на час розгляду наявного спору, на переконання суду, не спричинить порушень прав та інтересів відповідача, а навпаки зафіксує чинний стан речей до результатів вирішення спору.

Отже, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки № 324114790 від 27.02.2023) за відповідачем зареєстровано право власності на нежитлову будівлю, адреса нерухомого майна: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вулиця Верхоянська, будинок, 40б, реєстраційний номер майна: 21900591, вартість вказаного майна відсутня.

Крім того, за відповідачем зареєстровано право власності на будівлі та споруди, адреса нерухомого майна: Дніпропетровська обл, Дніпровський р-н, с-ще Південне, вулиця Верхоянська, будинок 49) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 29562533). Площа земельної ділянки (кв. м): 46049, відповідно загальна вартість нерухомого майна (грн.): 16 912 522 грн, та згідно відкритих даних, які містяться в державних реєстрах, інше майно у відповідача відсутнє.

Таким чином, забезпечення позову шляхом накладення арешту (тимчасового обмеження права на відчуження та розпорядження майном) на нежитлову будівлю, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вулиця Верхоянська, будинок, 40б, (реєстраційний номер майна: 21900591) та будівлі і споруди, що розташовані: Дніпропетровська обл, Дніпровський р-н, с-ще Південне, вулиця Верхоянська, будинок 49) (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 29562533), які належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОАВТОТЕХКОМПЛЕКТ" на праві власності, в межах суми заявлених позовних вимог, без обмеження/позбавлення права користування ним, не буде мати наслідком припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості, є співмірним із заявленими позовними вимогами, та не позбавляє права користування ним.

Крім того, такий захід забезпечення позову як арешт, в розумінні ч.4 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", є різновидом обтяження речових прав на нерухоме майно та підлягає державній реєстрації.

Згідно з приписами ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" наявність зареєстрованого обтяження речового права на нерухоме майно є підставою для відмови в проведенні державної реєстрації прав на таке майно.

Тобто, державна реєстрація арешту нерухомого майна виключає проведення у подальшому будь-яких реєстраційний дій щодо такого нерухомого майна, доки не буде проведено державну реєстрацію припинення такого обтяження як арешт.

Суд, враховуючи положення ст. 141 Господарського процесуального кодексу України, констатує відсутність на час прийняття цієї ухвали відомостей, достатніх для припущення про ймовірність виникнення збитків осіб щодо яких вживаються заходи або будь-яких третіх осіб, та не вбачає необхідності щодо вжиття зустрічного забезпечення, зокрема, за відсутності відповідного клопотання осіб, щодо яких вживаються заходи забезпечення позову.

Відповідно до статті 144 Господарського процесуального кодексу України, ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (ч.1). Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів (ч.2). Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч.4).

Відтак, приймаючи до уваги, що обраний позивачем захід спрямований на ефективний захист та поновлення порушених прав у разі задоволення позову, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви та вважає за необхідне її задовольнити.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 141, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Українсько-американському товариству з обмеженою відповідальністю «УКРТЕХНОПРОМ-ТИПОГРАФІЯ» про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно:

- нежитлова будівля, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро (стара назва Дніпропетровськ), вулиця Верхоянська, будинок, 40б, реєстраційний номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 21900591;

- будівлі та споруди, що розташовані за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Верхоянська, будинок, 49, (адреса відповідно до старого адміністративного поділу: Дніпропетровська обл, Дніпровський р-н, с-ще Південне, вулиця Верхоянська, будинок 49), реєстраційний номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно: 29562533, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОАВТОТЕХКОМПЛЕКТ" (м. Дніпро, вул. Верхоянська, 49, ідентифікаційний код юридичної особи 13417954) на праві власності.

Сторонами у виконавчому провадженні за цією ухвалою про забезпечення позову є:

Стягувач: Українсько-американське товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТЕХНОПРОМ-ТИПОГРАФІЯ» (49049, м. Дніпро, вул. Верхоянська, 49, ідентифікаційний код юридичної особи 31659516)

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОАВТОТЕХКОМПЛЕКТ" (49049, м. Дніпро, вул. Верхоянська, 49, ідентифікаційний код юридичної особи 13417954).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили 17.04.2023 та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Строк пред`явлення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2023 у справі № 904/1876/23 про забезпечення позову до виконання становить три роки - до 18.04.2026.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя В.І. Ярошенко