РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.04.2023Справа № 910/13928/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНЕРГІЯ ТРЕЙД"

про стягнення 4551290,70 грн

представники сторін:

від позивача: Пучка В.А.

від відповідача: не з`явився

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНЕРГІЯ ТРЕЙД" про стягнення 4551290,70 грн заборгованості за договором про врегулювання небалансів електричної енергії, а саме 591429,46 грн - 3% річних, 3499017,66 грн - інфляційних втрат, 460843,34 грн - пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати електричної енергії на підставі договору про врегулювання не балансової електричної енергії №0664-01024 від 06.11.2019.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Господарським судом міста Києва ухвалою від 21.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/13928/22, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 26.01.2023.

Протокольною ухвалою від 26.01.2023 відкладено підготовче судове засідання на 09.02.2023.

Протокольною ухвалою від 09.02.2023 відкладено підготовче судове засідання на 02.03.2023.

02.03.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла аналітична довідка адміністратора розрахунків станом на 01.03.2023 щодо заборгованості відповідача за виставленими та неоплаченими рахунками.

У підготовчому засіданні 02.03.2023 суд постановив протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 30.03.2023.

Протокольною ухвалою від 30.03.2023 судове засідання по суті відкладено на 13.04.2023.

Представник відповідача у судове засідання 13.04.2023 повторно не з`явився.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи ухвала суду про відкриття провадження у справі від 21.12.2022 та ухвали від 26.01.2023, від 09.02.2023, від 02.03.2023 та від 30.03.2023 про повідомлення про судові засідання були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача: 02140, місто Київ, вул. Руденко Лариси, будинок 6-А, офіс 502, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно із ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвали суду від 21.12.2022, від 09.02.2023, направлені на адресу місцезнаходження відповідача повернуті на адресу суду поштовим відділенням зв`язку, ухвали суду від 02.03.2023 та від 30.03.2023 відповідачем не отримані. При цьому ухвала суду від 26.01.2023 отримана відповідачем, що підтверджується відомостями з Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення.

Отже, згідно із п.3, 5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17.

Також Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Судом враховано, що частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Одночасно, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Ураховуючи вище наведене, враховуючи, що відповідач був повідомлений про розгляд справи, за висновками суду неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду спору у судовому засіданні 13.04.2023.

Представник позивача у судовому засіданні 13.04.2023 надав пояснення по суті позовних вимог.

У судовому засіданні 13.04.2023 відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Позиція позивачів.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати виставлених за договором про врегулювання небалансів електричної енергії №0664-01024 від 06.11.2019 рахунків на оплату електричної енергії з метою врегулювання небалансів, а саме: №448 від 04.02.2021; №757 від 04.02.2021; №067 від 04.02.2021; №383 від 04.02.2021; №695 від 04.02.2021; №009 від 04.02.2021; №319 від 04.02.2021; №634 від 04.02.2021; №947 від 04.02.2021; №276 від 04.02.2021; №136 від 04.02.2021; №266 від 01.06.2021; №274 від 21.07.2021.

Посилаючись на порушенням відповідачем грошового зобов`язання позивачем нараховані 3% річних у сумі 591429,46 грн та інфляційні втрати у сумі 3499017,66 грн (за період з 10.02.2021 по 09.09.2022), а також пеня у сумі 460843,34 грн (за період з 10.02.2021 по 23.02.20220).

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не подав.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище, визначені Законом України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон).

Пунктом 55 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що оператором системи передачі є юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Згідно з частиною 1 статті 31 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператором системи передачі є суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з передачі електричної енергії.

Так, функції оператора системи передачі виконує ПАТ "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО", що підтверджується зокрема, пунктом 2.2 Статуту позивача.

Частиною 2 статті 52 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що на оператора системи передачі покладено функції адміністратора розрахунків.

Адміністратор розрахунків відповідно до правил ринку розраховує платежі за електричну енергію оператора системи передачі та постачальників послуг з балансування, ціни небалансів електричної енергії, обсяги небалансів електричної енергії і відповідні платежі за них та виставляє відповідні рахунки (п.5 ч.3 ст.52 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах, в тому числі шляхом укладання договору про врегулювання небалансів (п.6 ч.1 ст.4 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Обов`язковою умовою участі в ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) є укладення договору про врегулювання небалансів з оператором системи передачі (ч. 3 ст.3 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Відповідно до ч.5 ст.70 Закону України "Про ринок електричної енергії" типовий договір про врегулювання небалансів електричної енергії затверджується Регулятором.

Типовий договір про врегулювання небалансів електричної енергії є додатком №1 до Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2018 за №307 (далі - Правила ринку).

Як підтверджено матеріалами справи, відповідно до Закону та Правил ринку ТОВ "СІНЕРГІЯ ТРЕЙД" звернулося із заявою про приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії, згідно з пунктами 1.3, 1.4 якого СВБ (сторона, відповідальна за баланс) врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи.

Листом №01/42981 від 06.11.2019 позивач повідомив відповідача про укладання договору про врегулювання небалансів електричної енергії та долучення ТОВ "СІНЕРГІЯ ТРЕЙД" до реєстру учасників ринку за ідентифікатором договору - №0664-01024 з датою акцептування - 06.11.2019 (далі - договір).

Укладений між сторонами договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. Цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому (п.1. договору).

За змістом пункту 1.2 договору на підставі цього договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ.

Відповідно до п.1.5. договору врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку.

Згідно із п.2.1., 2.2. договору, вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР (адміністратор розрахунків) для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.

Згідно з п.5.1 договору виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього договору.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань після підписання сторонами Акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів (далі - Акт купівлі-продажу) та сплати інших платежів винна Сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,01 % за кожний день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач через систему управління ринком (http//mms.ua.energy) виставляв відповідачу платіжні документи (рахунки-фактури) за електричну енергію з метою врегулювання небалансів, а саме: №448 від 04.02.2021 на суму 1139824,44 грн; №757 від 04.02.2021 на суму 1169761,52 грн; №067 від 04.02.2021 на суму 1005660,02 грн; №383 від 04.02.2021 на суму 1190143,69 грн; №695 від 04.02.2021 на суму 1166696,15 грн; №009 від 04.02.2021 на суму 1183546,24 грн; №319 від 04.02.2021 на суму 1296622,60 грн; №634 від 04.02.2021 на суму 1353561,83 грн; №947 від 04.02.2021 на суму 1136793,29 грн; №276 від 04.02.2021 на суму 947205,79 грн; №136 від 04.02.2021 на суму 1320375,10 грн; №266 від 01.06.2021 на суму 403094,32 грн; №274 від 21.07.2021 на суму 108237,01 грн.

Позивачем та відповідачем підписаний акт купівлі-продажу №ВН/21/01-№0664 від 31.01.2021 електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів згідно договору на суму 13303163,59 грн за січень 2021 року. Згідно із актами-коригування (врегулювання) №ВР/20/09-0664 від 01.06.2021 та №ВР/20/10-0664 від 21.07.2021 вказаний акт купівлі-продажу був скоригований у відповідності до даних позивача.

Згідно із наданих позивачем у матеріали справи платіжних доручень, відповідач здійснив часткову оплату у сумі 354392,84 грн за актом №136 від 04.02.2021.

За розрахунком позивача, заборгованість відповідача перед позивачем становить 13067139,16 грн.

У грудні 2021 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНЕРГІЯ ТРЕЙД" про стягнення заборгованості за договором про врегулювання не балансової електричної енергії №0664-01024 від 06.11.2019 у сумі 13067129,16 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2022 у справі №910/21689/21 позов Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНЕРГІЯ ТРЕЙД" на користь Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" заборгованість у сумі 13067129,16 грн. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "СІНЕРГІЯ ТРЕЙД" звернулося до суду з апеляційною скаргою.

У зв`язку із порушенням відповідачем грошового зобов`язання в період з 10.02.2021 по 09.09.2022 позивачем нараховані 3% річних у сумі 591429,46 грн та інфляційні втрати у сумі 3499017,66 грн, а також пеня у сумі 460843,34 грн за період з 10.02.2021 по 23.02.2022.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Відповідно до ч.2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як зазначалося вище, обов`язковою умовою участі в ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) є укладення договору про врегулювання небалансів з оператором системи передачі (ч. 3 ст.3 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Укладений між сторонами договір про врегулювання небалансів електричної енергії №0664-01024 від 06.11.2019 встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи.

Згідно із пунктів 12, 46 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" небаланс електричної енергії - розрахована відповідно до правил ринку для кожного розрахункового періоду різниця між фактичними обсягами відпуску або споживання, імпорту, експорту електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, та обсягами купленої і проданої електричної енергії, зареєстрованими відповідно до правил ринку. Разом із тим, відповідальність за баланс - зобов`язання учасників ринку повідомляти і виконувати погодинні графіки електричної енергії відповідно до обсягів купленої та проданої електричної енергії та нести фінансову відповідальність за врегулювання небалансів.

Відповідно до пункту 1.1.2 глави 1.1, пункту 1.11.1 та пункту 1.11.8 глави 1.11 розділу І Правил ринку система управління ринком - програмно-інформаційний комплекс, що включає низку підсистем, що забезпечують управління всіма необхідними базами даних, реєстрами та виконання розрахунків, що визначені цими Правилами. За допомогою системи управління ринком здійснюється управління всіма процесами, зокрема, виконанням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів. Система управління ринком забезпечує, серед іншого, проведення розрахунків за небаланси електричної енергії. АР надає кожному учаснику ринку через його персональний кабінет доступ до записів даних розрахунків, що створив АР щодо цього учасника ринку, відповідно до інструкції з користування системою управління ринком.

У відповідності до пункту 5.28.1 глави 5.28 розділу V Правил ринку щоденні звіти про розрахунки та остаточні щомісячні звіти про розрахунки надаються через систему управління ринком кожному ППБ та СВБ і включають детальну інформацію щодо індивідуального зарахування і списання коштів ППБ та СВБ. Форма і зміст початкових та остаточних звітів про розрахунки описані в цьому розділі.

Пунктом 7.3.1 Правил ринку передбачено, що АР на щоденній основі надсилає платіжний документ кожній СВБ із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду.

Оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох робочих днів з дати направлення платіжного документа (п.7.7.3 Правил ринку).

Відповідно до п.7.8.1 Правил ринку, якщо учасник ринку або ОСП (у якості АР) ініціює суперечку щодо суми, зазначеної в рахунку (запит платіжного документа), оплата повинна бути проведена згідно з платіжним документом. Якщо за результатами розгляду запиту платіжного документа будуть виявлені суми, що підлягають поверненню, учасники ринку та ОСП (у якості АР) зобов`язані здійснити перерахування надлишкових сум на відповідний рахунок.

Згідно із 1.1. Правил врегулювання (додаток 10 до Правил ринку), якщо АКО надасть оновлені дані комерційного обліку по учасниках ринку, то будь-які розбіжності, виявлені після цього, урегульовуються між ОСП та СВБ, до якої входять такі учасники ринку, відповідно до цих Правил врегулювання.

Відповідно до 1.2 Правил врегулювання (додаток 10 до Правил ринку) розрахунок врегулювання щодо розрахункових періодів попереднього місяця здійснюється кожного місяця або частіше в разі прийняття АР відповідного обґрунтованого рішення. Розрахунок врегулювання щодо розрахункових періодів попереднього кварталу здійснюється у другому місяці поточного кварталу. Розрахунок врегулювання щодо розрахункових періодів попереднього року здійснюється у другому місяці поточного року.

Як встановлено судом, позивач через систему управління ринком (http//mms.ua.energy) виставляв відповідачу платіжні документи (рахунки-фактури) за електричну енергію з метою врегулювання небалансів, а саме:

№448 від 04.02.2021 на суму 1139824,44 грн (строк оплати 5 днів з моменту отримання рахунку);

№757 від 04.02.2021 на суму 1169761,52 грн (строк оплати 5 днів з моменту отримання рахунку);

№067 від 04.02.2021 на суму 1005660,02 грн (строк оплати 5 днів з моменту отримання рахунку);

№383 від 04.02.2021 на суму 1190143,69 грн (строк оплати 5 днів з моменту отримання рахунку);

№695 від 04.02.2021 на суму 1166696,15 грн (строк оплати 5 днів з моменту отримання рахунку);

№009 від 04.02.2021 на суму 1183546,24 грн (строк оплати 5 днів з моменту отримання рахунку);

№319 від 04.02.2021 на суму 1296622,60 грн (строк оплати 5 днів з моменту отримання рахунку);

№634 від 04.02.2021 на суму 1353561,83 грн (строк оплати 5 днів з моменту отримання рахунку);

№947 від 04.02.2021 на суму 1136793,29 грн (строк оплати 5 днів з моменту отримання рахунку);

№276 від 04.02.2021 на суму 947205,79 грн (строк оплати 5 днів з моменту отримання рахунку);

№136 від 04.02.2021 на суму 1320375,10 грн (строк оплати 5 днів з моменту отримання рахунку);

№266 від 01.06.2021 на суму 403094,32 грн (строк оплати 8 днів з моменту отримання рахунку);

№274 від 21.07.2021 на суму 108237,01 грн (строк оплати 8 днів з моменту отримання рахунку).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Виходячи з умов п.2.2. договору, п.7.7.3 Правил ринку та строків оплати встановлених у зазначених вище рахунках, відповідач мав здійснити оплату рахунків №448 від 04.02.2021, №757 від 04.02.2021, №067 від 04.02.2021, №383 від 04.02.2021, №695 від 04.02.2021, №009 від 04.02.2021 на суму 1183546,24 грн, №319 від 04.02.2021, №634 від 04.02.2021, №947 від 04.02.2021, №276 від 04.02.2021, №136 від 04.02.2021 - у строк до 09.02.2021; рахунок №266 від 01.06.2021 - у строк до 09.06.2021, рахунок №274 від 21.07.2021 - у строк до 29.07.2021.

Згідно із наданих позивачем у матеріали справи платіжних доручень, відповідач у період з 10.02.2021 по 23.11.2021 здійснив часткову оплату у сумі 354392,84 грн за актом №136 від 04.02.2021.

Як підтверджено матеріалами справи відповідач допустив прострочення оплати платежів за електричну енергію для врегулювання небалансів згідно із виставлених вище рахунків.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У зв`язку із порушенням відповідачем грошового зобов`язання позивачем нараховані 3% річних у сумі 591429,46 грн та інфляційні втрати у сумі 3499017,66 грн:

за період з 10.02.2021 по 09.09.2022 на заборгованість по рахунках №448 від 04.02.2021, №757 від 04.02.2021, №067 від 04.02.2021, №383 від 04.02.2021, №695 від 04.02.2021, №009 від 04.02.2021 на суму 1183546,24 грн, №319 від 04.02.2021, №634 від 04.02.2021, №947 від 04.02.2021, №276 від 04.02.2021;

за період з 10.06.2021 по 09.09.2022 на заборгованість по рахунку №266 від 01.06.2021;

за період з 30.07.2021 по 09.09.2022 на заборгованість по рахунку №274 від 21.07.2021;

за період з 24.11.2021 по 09.09.2022 на залишок заборгованості по рахунку №136 від 04.02.2021.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, з наведених норм права вбачається, що у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція). Індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року по справі № 910/13071/19 роз`яснив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Перевіривши наведені позивачем у позовній заяві розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, судом встановлено, що розрахунки є арифметично правильними та позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 3499017,66 грн і 3% річних в сумі 591429,46 нараховані на користь позивача є обґрунтованими.

За змістом з ч.2 ст.217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч.1 ст.230 ГК України).

За приписами ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідальність за порушення строку виконання грошового зобов`язання у вигляді пені встановлена в п.4.2. договору.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Приписом частини шостої статті 232 ГК України передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Отже, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців.

Пункт 4.2.. договору не містить ні іншого строку, відмінного від встановленого частиною 6 статті 232 ГК України, зокрема, який є більшим шести місяців, ні вказівки на подію, що має неминуче настати.

Отже, нарахування позивачем пені до 23.02.2022 не відповідає приписам частини 6 статті 232 ГК України.

З урахуванням зазначеного та з огляду на встановлені вище строки оплати, суд зазначає, що правильними періодами нарахування є:

з 10.02.2021 по 10.08.2021 на заборгованість по рахунках №448 від 04.02.2021, №757 від 04.02.2021, №067 від 04.02.2021, №383 від 04.02.2021, №695 від 04.02.2021, №009 від 04.02.2021 на суму 1183546,24 грн, №319 від 04.02.2021, №634 від 04.02.2021, №947 від 04.02.2021, №276 від 04.02.2021;

з 10.06.2021 по 10.12.2021 на заборгованість по рахунку №266 від 01.06.2021;

з 30.07.2021 по 29.01.2022 на заборгованість по рахунку №274 від 21.07.2021.

При цьому, нарахування пені на заборгованість по рахунку №136 від 04.02.2021 не здійснюється, оскільки прострочення відбулося з 10.02.2021 та знаходиться поза межами визначеного позивачем періоду нарахування.

За перерахунком суду розмір пені становить 220343,14 грн, а тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач у відповідності наведених приписів процесуального закону, наведених у позові обставин щодо прострочення виконання грошового зобов`язання за договором не спростував, заперечень щодо розрахунків позивача 3% річних, інфляційних втрат та пені, а також власних контррозрахунків не надав.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ВИСНОВКИ СУДУ.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО", а саме в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНЕРГІЯ ТРЕЙД" пені у сумі 220343,14 грн, 3% річних у сумі 591429,46 грн та інфляційних втрат у сумі 3499017,66 грн

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

За приписами ст.129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНЕРГІЯ ТРЕЙД" (02140, місто Київ, вул. Руденко Лариси, будинок 6-А, офіс 502, ідентифікаційний код 42616768) на користь Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 25, ідентифікаційний код 00100227) пеню у сумі 220343,14 грн, 3% річних у сумі 591429,46 грн, інфляційні втрати у сумі 3499017,66 грн та витрати зі сплати судового збору 64661,85 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 19.04.2023.

Суддя С. О. Турчин