ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

13 квітня 2023 року Справа № 915/523/23

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О., розглянувши заяву №1101/02.02.01-22/02.06/14/23 від 29.03.2023 (вх.№4276/23 від 06.04.2023) Миколаївської міської ради, про забезпечення позову у справі

за позовом: Миколаївської міської ради, 54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, 20, електронна адреса:

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ», 54038, м.Миколаїв, вул.Генерала Карпенка, 51В, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

про: - зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою;

- скасування державної реєстрації права власності та припинення права власності;

- визнання недійсним акта оцінки вартості та приймання передачі майна.

Миколаївська міська рада звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №11.02/02.02.01-22/02.06/14/23 від 29.03.2023 в якій просить суд:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ»

усунути перешкоди з користуванні Миколаївською міською радою земельною ділянкою площею 2424 кв.м., кадастровий №:05:006:0005, шляхом знесення об`єкту незавершеного будівництва, центральний павільйон, реєстраційний номер об`єкта: 101, за адресою: м. Миколаїв, вул. Карпенка генерала, 51-В;

- скасувати державну реєстрацію права власності та припинити за Товариством з

обмеженою відповідальністю «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕИТ», право власності на об`єкт незавершеного будівництва, центральний павільйон, за адресою: м. Миколаїв, вул. Карпенка генерала, 51-В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, державна реєстрація від 30.08.2016, запис за № 16186972);

- визнати недійсним акт оцінки вартості та приймання передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕИТ».

В обґрунтування позовних вимог Миколаївська міська рада посилається на те, що строк договору оренди землі, який зареєстровано 08.07.2005 в книзі записів договір оренди землі за №3302 (далі-Договір оренди №3302), закінчився 13.12.2011. За вказаним договором земельна ділянка надавалась Миколаївському обласному громадському фонду «ФАКЕЛ» сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді» (для закінчення будівництва 2 черги ринку- торгового комплексу по вул. Генерала Карпенка, 51-б. Незважаючи на припинення права оренди та відсутність будь-яких прав на користування земельною ділянкою, МОГФ «ФАКЕЛ» не звільнило вищевказану ділянку від розміщеного на ній об`єкта незавершеного будівництва та не повернуло її власнику - Миколаївській міській раді. В подальшому, Громадська організація «Факел»- фонд сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді» відчужила вищевказаний об`єкт незавершеного будівництва у власність ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» на підставі акта оцінки вартості та приймання-передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» та протоколу, серія та номер: 2, виданий 05.09.2019, видавник: ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ». На підставі вказаних документів державним реєстратором Коржень О.В., Комунальне підприємство «ЕНЕРГО», 27.09.2019 внесено зміни до запису про право власності: -в графі «Власники» видалено «Громадська організація «Факел»- фонд сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді», додано ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ», ; - в графі «Підстава для державної реєстрації» видалено рішення суду, серія та номер: 915/1910/14, виданий 20.01.2015, видавник: Господарський суд Миколаївської області, додано акт оцінки вартості та приймання передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ», протокол, серія та номер:2, виданий 05.09.2019, видавник: ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕИТ». Таким чином, з 27.09.2019 ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» без будь-яких правових підстав користується земельною ділянкою комунальної форми власності. При цьому, ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» не вживав жодних заходів щодо оформлення речових прав на користування землею, не звертався до міської ради з питання надання йому у власність або користування вищевказаної земельної ділянки, міська рада не приймала жодних рішення щодо надання у власність або користування земельної ділянки площею 2424 кв.м., кадастровий №:05:006:0005 або будь-якої іншої ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» для будівництва та/або обслуговування об`єкта незавершеного будівництва, центральний павільйон, за адресою: М, Миколаїв, вул. Карпенка генерала. 51-В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Разом з позовною заявою позивачем подана до суду заява про вжиття заходів

забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва, центральний павільйон,

реєстраційний номер об`єкта: 101, за адресою: м. Миколаїв, вул. Карпенка генерала, 51-В.

- заборони Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю

Миколаївської міської ради та Управлінню державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва та введення в експлуатацію об`єктів нерухомості на земельній ділянці площею 2424 кв.м., кадастровий № :05:006:0005 по вул. Генерала Карпенко, 51-в.

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» та

будь-яким іншим особам проводити будівельні роботи на земельній ділянці площею 2424 кв.м., кадастровий №:05:006:0005 по вул.. Генерала Карпенко, 51-в.

Необхідність вжиття вищевказаних заходів забезпечення позову Миколаївська міська рада обґрунтовує тим, що на даний час ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ», відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником об`єкта незавершеного будівництва, центральний павільйон, реєстраційний номер об`єкта: 101, за адресою: м.Миколаїв, вул.Карпенка генерала, 51-В та як власник вказаного об`єкту, може розпоряджатись ним на власний розсуд, у зв?язку з чим існує очевидна небезпека відчуження спірного об?єкту на користь третіх осіб, що фактично призведе до неможливості реального поновлення інтересів власника земельної ділянки шляхом усунення перешкод у користуванні, і унеможливить виконання рішення суду в даній справі, та позивачу необхідно буде звертатись до суду з іншими позовними заявами до нових власників вищевказаного об`єкта, що призведе до тривалого непоновлення інтересів територіальної громади.

Крім того, наявність об`єкта незавершеного будівництва на земельній ділянці надає можливість відповідачу здійснити будівництво об`єкта нерухомого майна на ній, визнати об`єкт будівництва готовим до експлуатації, зареєструвати відповідні дозвільні документи та у подальшому оформити право власності на нерухоме майно. Зазначене призведе до неможливості реального поновлення інтересів власника земельної ділянки, реальне усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та унеможливить виконання рішення суду за поданим позовом з врахуванням заявлених позовних вимог (стосуються саме об`єкта незавершеного будівництва, а не потенційно можливого нерухомого майна у випадку завершення будівництва).

На переконання позивача накладення арешту на вказаний об`єкт незавершеного будівництва, заборона вчинення певних дій є адекватними і пов`язаними з предметом спору заходами забезпечення позову, які дозволять уникнути ускладнень виконання судового рішення в разі задоволення позову, оскільки спрямовані на збереження поточного статусу земельної ділянки.

Заборона на вчинення будівельних дій та реєстрація відповідних дозвільних документів не порушує жодних прав інших осіб, оскільки міська рада наразі не надала земельну ділянку у власність або користування, відповідно жодна інша особа наразі не має прав на забудову земельної ділянки площею 2424 кв.м., кадастровий № :05:006:0005 по вул.Генерала Карпенко, 51-в.

Ухвалою суду від 10.04.2023, з урахуванням ч.4 ст.140 ГПК України, розгляд заяви призначено на 13 квітня 2023 року о 10 год. 00 хв.

12 квітня 2023 року заявник надав до суду пояснення в яких зазначає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.03.2023 № 327074815 приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Демченко Тетяною Михайлівною зареєстровано право власності за ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» на об`єкт нерухомого майна за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Карпенка Генерала, 51-В на підставі акту оцінки вартості та приймання-передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ"; протокол, серія та номер: 2, виданий 05.09.2019, видавник: ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ".

Згідно змісту інформації про зміни речового права (номер запису про право власності/довірчої власності: 16186972) (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.03.2023 № 327074815) вбачається, що 27.09.2019 Коржень Оксаною Вікторівною, Комунальне підприємство "ЕНЕРГО" (індексний номер рішення: 48902511) внесено відомості до реєстру, а саме:

- додано ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ ПЛЮС", , країна реєстрації: Україна;

- видалено ГРОМАДСЬКА ОРГАНІЗАЦІЯ "ФАКЕЛ" - ФОНД СПРИЯННЯ МОЛОДИМ НАУКОВЦЯМ І ОБДАРОВАНІЙ МОЛОДІ, , країна реєстрації: Україна. Крім того, відповідно до інформації про зміни речового права (номер запису про право власності/довірчої власності: 16186972) (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.03.2023 № 327074815) в частині реєстрації виправлення права власності вбачається, що 27.09.2019 Коржень Оксаною Вікторівною, Комунальне підприємство "ЕНЕРГО" (індексний номер рішення: 48902511) внесено виправлення, а саме:

- додано протокол, серія та номер: 2, виданий 05.09.2019, видавник: ТОВ "СІТІ ЕСТЕЙТПЛЮС";

- додано акт оцінки вартості та приймання-передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: Сторони договору;

видалено рішення суду, серія та номер: 915/1910/14, виданий 20.01.2015, видавник: Господарський суд Миколаївської області;

- акт оцінки вартості та приймання-передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: Сторони договору змінено на акт оцінки вартості та приймання-передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: ТОВ "ОЛІМПСІТІ ЕСТЕЙТ» протокол, серія та номер: 2, виданий 05.09.2019, видавник: ТОВ "СІТІ ЕСТЕЙТ ПЛЮС" змінено на протокол, серія та номер: 2, виданий 05.09.2019, видавник: ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ"

- ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ ПЛЮС", , країна реєстрації:

Україна змінено на ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ", , країна реєстрації: Україна. Таким чином, з 27.09.2019 ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» без будь-яких правових підстав користується земельною ділянкою комунальної форми власності, площею 2424 кв.м., кадастровий №:05:006:0005, на якій розміщено належне вказаному товариству на праві власності об`єкт незавершеного будівництва, № об`єкта 101, по вул. Генерала Карпенка, 51-В.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, заслухавши пояснення представника заявника, суд зазначає наступне.

Як стверджує позивач, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка від 19.01.2022 №295286863) Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» є власником об`кта незавершеного будівництва, центральний павільйон, за адресою: м.Миколаїв, вул. Карпенка генерала, 51-В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, державна реєстрація від 30.08.2016, запис за № 16186972).

При цьому, до набуття права власності ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ», власником вказаного об`єкта незавершеного будівництва була Громадська організація «Факел» - фонд сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді».

Заявник вказує, що строк договору оренди землі, який зареєстровано 08.07.2005 в книзі записів договір оренди землі за №3302, закінчився 13.12.2011. За вказаним договором земельна ділянка надавалась Миколаївському обласному громадському фонду «ФАКЕЛ» сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді» для закінчення будівництва 2 черги ринку - торгового комплексу по вул. Генерала Карпенка, 51 -б. Незважаючи на припинення права оренди та відсутність будь-яких прав на користування земельною ділянкою, МОГФ «ФАКЕЛ» не звільнило вищевказану ділянку від розміщеного на ній об`єкта незавершеного будівництва та не повернуло її власнику - Миколаївській міській раді.

В подальшому, Громадська організація «Факел» - фонд сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді» відчужила вищевказаний об`єкт незавершеного будівництва у власність ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» на підставі акта оцінки вартості та приймання-передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» та протоколу, серія та номер: 2, виданий 05.09.2019, видавник: ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ».

На підставі вказаних документів державним реєстратором Коржень О.В., Комунальне підприємство «ЕНЕРГО», 27.09.2019 внесено зміни до запису про право власності:

-в графі «Власники» видалено «Громадська організація «Факел»- фонд сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді», додано ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ», ;

- в графі «Підстава для державної реєстрації» видалено рішення суду, серія та номер: 915/1910/14, виданий 20.01.2015, видавник: Господарський суд Миколаївської області, додано акт оцінки вартості та приймання передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2020 видавник: ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ», протокол, серія та номер:2, виданий 05.09.2020 видавник: ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ»

ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» не вживав жодних заходів щодо оформлення речових прав на користування землею, не звертався до міської ради з питання надання йому у власність або користування вищевказаної земельної ділянки, міська рада не приймала жодних рішень щодо надання у власність або користування земельної ділянки площею 2424 кв.м., кадастровий №:05:006:0005 або будь-якої іншої ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» для будівництва та/або обслуговування об`єкта незавершеного будівництва, центральний павільйон, за адресою: М, Миколаїв, вул. Карпенка генерала. 51-В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову у судовому процесі.

За положеннями статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення (правова позиція викладена в постанові КГС ВС від 15.01.2020 у справі № 915/1912/19).

Відповідно до ст.137 ГПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Таким чином, із змісту вищенаведених процесуальних норм вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення.

Отже, інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання подальшого судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвідношення (адекватності) виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Одночасно з цим, заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Обрані заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, своєю чергою, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Аналогічні правові висновки щодо застосування ст. ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19, від 23.12.2020 №911/949/20.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії", було зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Предметом спору у даній справі є вимоги позивача про скасування державної реєстрації права власності та припинення права власності на об`єкт незавершеного будівництва, визнання недійсним акту оцінки вартості та приймання передачі майна, зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України.

Миколаївська міська рада посилається на те, що право оренди землі у МОГФ «Факел» припинився 13.12.2011, в послідуючому спірна земельна ділянка жодному підприємству в користування не надавалась. Отже з 27.09.2019 ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» без будь-яких правових підстав користується земельною ділянкою комунальної форми власності площею 2424 кв.м., кадастровий №:05:006:0005, на якій розміщено належний товариству на праві власності об`єкт незавершеного будівництва, центральний павільйон. Опис об`єкта: недобудоване літ.Б, недобудоване літ.Т, огорожа №1

Як вбачається з наданої заявником інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.03.2023 № 327074815 приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Демченко Тетяною Михайлівною зареєстровано право власності за ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» на об`єкт незавершене будівництво за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Карпенка Генерала, 51-В на підставі акту оцінки вартості та приймання-передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ"; протокол, серія та номер: 2, виданий 05.09.2019, видавник: ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ".

За таких обставин, суд вважає, що позивач має обґрунтоване припущення про існування реальної загрози того, що ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ», виступаючи власником спірного об`єкта незавершеного будівництва, може повторно відчужити спірне майно на користь будь-яких третіх осіб, що, в свою чергу, знову призведе до неможливості реального поновлення інтересів власника відповідної земельної ділянки комунальної власності в межах даної справи, без нових звернень до суду.

Відтак, вказане фактично знівелює мету судового захисту та зумовить необхідність понесення додаткових витрат бюджетних коштів територіальної громади.

Застосування заходу забезпечення позову гарантуватиме у майбутньому виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Отже, припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, є обґрунтованим.

Виходячи з наведеного, співмірними та справедливими в даному випадку суд вважає заходи забезпечення позову щодо

- накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва, центральний павільйон,

реєстраційний номер об`єкта: 101, за адресою: м. Миколаїв, вул. Карпенка генерала, 51-В.

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» та

будь-яким іншим особам проводити будівельні роботи на земельній ділянці площею 2424 кв.м., кадастровий №:05:006:0005 по вул.. Генерала Карпенко, 51-в., оскільки наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» правомочностей власника вказаного об`єкта вказує на можливість у будь-який момент, в тому числі під час розгляду справи судом, але до прийняття ним остаточного рішення у справі, розпорядитись спірним об`єктом на користь третіх осіб та проводити будівельні роботи на земельній ділянці площею 2424 кв.м., кадастровий №:05:006:0005 по вул.Генерала Карпенко, 51-в, яка як зазначає заявник у користування ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» не надавалось.

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх. Отже, накладення арешту на майно не завдасть шкоди та збитків відповідачу, не позбавить його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що вищевказані західи забезпечення позову відповідають статтям 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, а також вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

Крім того, вжиття вказаних заходів забезпечення даного позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівності сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди заявнику.

Суд враховує, що вказані заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті та застосовуються з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які можуть мати відповідні негативні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав позивача, що може бути встановлено лише за результатами розгляду спору по суті.

При вирішенні питання про забезпечення позову шляхом - заборони Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради та Управлінню державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва та введення в експлуатацію об`єктів нерухомості на земельній ділянці площею 2424 кв.м., кадастровий № :05:006:0005 по вул. Генерала Карпенко, 51-в, господарський суд здійснивши оцінку доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідного заходу з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, дійшов висновку про їх необґрунтованість.

У зв`язку з цим, у застосуванні вказаного заходу забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, заява №1101/02.02.01-22/02.06/14/23 від 29.03.2023 (вх.№4276/23 від 06.04.2023) Миколаївської міської ради про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 136, 137, 138, 139, 140, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву №1101/02.02.01-22/02.06/14/23 від 29.03.2023 (вх.№4276/23 від 06.04.2023)

Миколаївської міської ради про забезпечення позову- задовольнити частково.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва, центральний павільйон,

реєстраційний номер об`єкта: 101, за адресою: м. Миколаїв, вул. Карпенка генерала, 51-В.

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» та

будь-яким іншим особам проводити будівельні роботи на земельній ділянці площею 2424 кв.м., кадастровий №:05:006:0005 по вул.. Генерала Карпенко, 51-в.

3. В решті заяви відмовити.

4. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" дана ухвала про вжиття заходів забезпечення позову є виконавчим документом.

Строк пред`явлення ухвали до примусового виконання 3 (три) роки.

5. Стягувач за даною ухвалою: Миколаївська міська рада, 54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, 20, , електронна адреса: ).

Боржник за даною ухвалою: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» (54038, м.Миколаїв, вул.Генерала Карпенка, 51В, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1).

Відповідно до ч.1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили 13.04.2023.

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.О. Семенчук