РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.04.2023Справа №910/3526/22

За позовомКомунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"
доКомунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"
простягнення 6 220,14 грн.
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
від позивача:Гаврилов Є.Ю.
від відповідача:Джумурат В.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2022 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про стягнення 6 220,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача наявна заборгованість з оплати поставленої Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" з жовтня 2018 року по грудень 2021 року та спожитої Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" теплової енергії вартістю 5 101,91 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 318,05 грн. та інфляційні втрати у розмірі 800,18 грн., нараховані за прострочення виконання Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" своїх грошових зобов`язань у період з 01.11.2018 по 31.12.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2022 відкрито провадження у справі №910/3526/22 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання); встановлено сторонам строки на подання заяв по суті спору.

14.06.2022 засобами поштового зв`язку від Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" надійшов відзив на позов, якому відповідач зазначає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за надання послуг з теплопостачання без ідентифікації об`єкта (зокрема, без визначення площі опалення) послуг є незаконними, безпідставними та необґрунтованими. Крім того, відповідач вважає надані позивачем докази (облікові картки, корінці нарядів, рахунки-фактури, акти звіряння розрахунків, акти приймання-передачі товарної продукції) неналежними та недостовірними. Також відповідачем у відзиві викладено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

17.06.2022 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що спірне нежитлове приміщення знаходиться у житловому будинку, який має єдину загально будинкову систему опалення, а отже технічна можливість не постачання теплової енергії відповідачу у позивача відсутня, оскільки житлові будинки мають бути забезпечені тепловою енергією відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації. Також позивач вказує, що оскільки нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Печенізька, буд. 1/7, перебуває у відповідача на праві господарського відання, то саме відповідач, як користувач та розпорядник спірного нежитлового приміщення, несе зобов`язання по оплаті за спожиту теплову енергію.

04.07.2022 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач вказує на те, що позивачем не надано доказів перебування на балансі або використання саме відповідачем нежитлового приміщення площею 23,7 кв.м. у будинку №1/7 по вул. Печенізька у м. Києві, тобто позивачем не доведено, що відповідач є споживачем поставленої теплової енергії, а також, що відповідачем спожито зазначений позивачем обсяг теплової енергії. До того ж, відповідач вказує, що з 28.12.2019 зняв з балансу житловий будинок №1/7 по вул. Печенізька у м. Києві.

12.07.2023 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшли додаткові пояснення по справі №910/3526/22, в яких позивач зазначає, що надані ним докази підтверджують підключення всього будинку №1/7 по вул. Печенізька у м. Києві до постачання теплової енергії, в той час як обсяг та вартість теплопостачання щодо спірного нерухомого майна - нежитлових приміщень визначається пропорційно площі такого приміщення за особовим рахунком №9377014-01.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 вирішено розгляд справи №910/3526/22 здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі №910/3526/22 на 11.08.2022.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2022 відкладено підготовче засідання на 20.09.2022

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2022 задоволено спільне клопотання сторін про зупинення провадження у справі з приводу медіації та зупинено провадження у справі №910/3526/22 на час проведення медіації, але не більше 90 днів з дня постановлення даної ухвали про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 поновлено провадження у справі №910/3526/22 та призначено підготовче засідання у справі №910/3526/22 на 24.01.2023.

23.01.2023 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" надійшли додаткові пояснення у справі №910/3526/22, в яких відповідач зазначає, що за період зупинення провадження у справі ПП "Український центр управління нерухомістю" (виконавцем послуг з обслуговування багатоквартирного житлового будинку) оглянули будинок №1/7 по вул. Печенізька у м. Києві та встановили відсутність у такому будинку нежитлового приміщення площею 23,70 кв.м. Так, відповідач стверджує, що нежитлове приміщення площею 23,70 кв.м. у багатоквартирному будинку №1/7 по вул. Печенізька у м. Києві йому не передавалось, не обліковувалось на балансі, не перебувало у повному господарському віданні, а відтак не має правового зв`язку з Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва".

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 встановлено позивачу строк для надання заперечень на пояснення відповідача - до наступного засідання; оголошено перерву в засіданні до 09.02.2023.

31.01.2023 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" надійшли пояснення у справі №910/3526/22, в яких відповідач вказує, що згідно поверхового плану житлового будинку №1/7 по вул. Печенізька у м. Києві приміщення площею 23,7 кв.м. є колясочною, а відтак власником цього приміщення є не відповідач чи територіальна громада міста Києва, а співвласники квартир у цьому будинку, а відтак саме вони є споживачами теплової енергії.

07.02.2023 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшли пояснення по справі №910/3526/22, в яких позивач зазначає, що оскільки розпорядженням від 30.12.2016 №801 на баланс відповідача переданий весь будинок - включно всі нежитлові приміщення у ньому, загальною площею 28,80 кв.м., то спірне приміщення 23,70 кв.м. (площа якого його менше) знаходиться на балансі Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва". Щодо поданого відповідачем акту від 22.11.2022 про обстеження житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Печенізька, буд. 1/7, то позивач вказує про неналежність такого доказу з огляду на те, що не надано договору, на підставі якого здійснювалось обстеження будинку; доказів наявності повноважень у осіб, які здійснювали обстеження та підписали акт; не надано доказів повноважень управителя з питань ЖКГ; при обстеженні не були запрошені представники позивача; спірним періодом є жовтень 2018 року - грудень 2021 року, в той час як акт складений у листопаді 2022 року.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 повернуто відповідачу доказ, долучений до пояснень від 30.01.2023, у зв`язку з тим, що такий доказ подано з порушення строку і без клопотання про його поновлення; долучено до матеріалів справи пояснення позивача з долученими до них доказами, оскільки вони подані у встановлений судом строк; встановлено відповідачу строк на подання відповіді на пояснення позивача - 5 днів; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 02.03.2023.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 02.03.2023 встановлено відповідачу строк для подачі доказів - до наступного засідання; оголошено перерву в засіданні до 14.03.2023.

06.03.2023 через відділ діловодства суду від Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" надійшли заперечення у справі №910/3526/22, в яких відповідач зазначає, що нежиле приміщення площею 23,70 кв.м. у багатоквартирному будинку №1/7 по вул. Печенізька у м. Києві є колясочною, тобто допоміжним приміщенням та є спільною власністю власників квартир у цьому будинку.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 14.03.2023 запропоновано сторонам надати пояснення щодо використання колясочної у спірному приміщенні; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 30.03.2023.

30.03.2023 в підготовчому засіданні представником Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" було надано пояснення у справі №910/3526/22, в яких відповідач вказує, що його представник 27.03.2023 оглянув спірне приміщення та зробив фото фіксацію даного приміщення. Також відповідач вказує, що представник ПП "Український центр управління нерухомістю" повідомило, що представники Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" обстежували спірне приміщення 27.02.2023.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 30.03.2023 долучено пояснення, які подані відповідачем, до матеріалів справи; запропоновано сторонам надати докази на підтвердження своїх позицій; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 06.04.2023.

У підготовче засідання 06.04.2023 прибули представники сторін.

З огляду на згоду представників сторін протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 06.04.2023 закрито підготовче провадження у справі №910/3526/22 та встановлено порядок дослідження доказів - в порядку їх розміщення в матеріалах справи; вирішено розпочати розгляд справи №910/3526/22 по суті в цьому ж засіданні.

Представники сторін у судовому засіданні 06.04.2023 надали пояснення по суті спору, за змістом яких позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

В судовому засіданні 06.04.2023 судом завершено розгляд справи №910/3526/22 по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справи, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 №1693 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", позивача визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування Публічного акціонерного товариства "Київенерго".

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам та з 01.05.2018 позивач здійснює постачання теплової енергії.

У відповідності до п. 2.2.1 Статуту Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподілу електричної енергії.

29.01.2021 Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" направило на адресу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" проект договору на постачання теплової енергії №9377014-01 від 19.01.2021 із листом вих. №30/5/3/1243 від 27.01.2021, що підтверджується копіями фіскального чеку від 29.01.2021, накладної №162 та описом вкладень від 29.01.2021.

Додатком №8 вказаного проекту договору встановлено, що об`єктом теплопостачання є нежитлове приміщення, площею 23,70 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Печенізька, буд. 1/7.

Як вказує позивач, станом на дату подання позову до суду, відповідачем так і не було підписано вказаний проект договору. Відсутність підписаного сторонами договору про постачання теплової енергії, за доводами позивача, не звільняє осіб, які споживають теплову енергію без укладення договору від обов`язку її оплатити.

Відтак, за твердженням позивача, у зв`язку з несплатою відповідачем за надані послуги з теплопостачання в останнього виникла заборгованість з оплати поставленої за період з жовтня 2018 року по грудень 2021 року теплової енергії у розмірі 5 101,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що відповідач є балансоутримувачем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Печенізька, буд. 1/7, площею 23,70 кв.м., в якому надавалися послуги з теплопостачання у спірний період.

На підтвердження факту постачання теплової енергії в спірне нежитлове приміщення, а також її обсягу, позивачем долучено до позовної заяви акт про прийняття теплового вузла обліку, акти про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи, корінці нарядів на включення та корінці нарядів на відключення об`єкту теплоспоживання; відомості обліку спожитої теплової енергії, що підтверджують обсяги споживання теплової енергії, облікові картки (помісячно), а також акти приймання-передавання теплової енергії та довідки про нарахування за теплову енергію з жовтня 2018 року по грудень 2021 року.

17.11.2021 позивачем на адресу відповідача направлено вимогу вих. №30/5/4/17970 від 17.11.2021, в якій просив сплатити заборгованість у загальному розмірі 5 159 232,13 грн. за надану теплову енергію, до якої було також включено спірний борг, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 17.11.2021 та накладною №580. За інформацією із пошукової системи відстеження поштових відправлень Акціонерного товариства "Укрпошта" поштове відправлення №580 було вручене Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" 22.11.2021.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про наявність у відповідача боргу з оплати поставленої Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" з жовтня 2018 року по грудень 2021 року та спожитої Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" теплової енергії вартістю 5 101,91 грн., а також 3% річних у розмірі 318,05 грн. та інфляційних втрат у розмірі 800,18 грн.

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Частиною 1 статті 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Нормами частини 2 статті 714 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання, визначені Законом України "Про теплопостачання".

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про теплопостачання" він регулює відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом за режимами споживання теплової енергії, безпечною експлуатацією теплоенергетичного обладнання та безпечним виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форм власності.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу;

- постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору;

- споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору;

- теплопостачальна організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії;

- місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про теплопостачання" проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання.

Пунктами 4, 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198 (надалі - Правила) Правила визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії (п. 1 Правил).

Умовами п.п. 4, 14 Правил користування тепловою енергією визначено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина 1 статті 9 Закону України "Про теплопостачання").

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (абзац 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання").

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначив, що відповідач є балансоутримувачем нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Печенізька, буд. 1/7, площею 23,70 кв.м., в якому надавалися послуги з теплопостачання.

Зі змісту копії рішення Київської міської ради "Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва" від 09.10.2014 №270/270 вбачається, що Комунальне підприємство "Керуюча дирекція Шевченківського району" перейменовано в Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" та віднесено його до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації. Комунальним підприємствам зобов`язано передати Комунальному підприємству "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" житловий фонд, який був переданий до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться у них на балансі, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на їх балансі станом на 1 серпня 2014 року.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 №80 за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" закріплено на праві господарського відання майно згідно додатку.

Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.12.2016 №801 внесено зміни до розпорядження від 09.02.2011 №80. Із додатку №1 до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 30.12.2016 №801 вбачається, що за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" закріплено жилий будинок за адресою: місто Київ, вулиця Печенізька, будинок 1/7, загальною площею 13 267 кв.м., у тому числі нежитлові приміщення площею 28,80 кв.м.

Позивач стверджує, що нежитлове приміщення площею 23,70 кв.м. входить (є складовою частиною) нежитлових приміщень загальною площею 28,80 кв.м., які були закріплені на праві господарського відання за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва".

Відповідач заперечує проти таких тверджень позивача та вказує, що нежитлове приміщення площею 23,70 кв.м. у буд. 1/7 по вул. Печенізька у м. Києві є колясочною на підтвердження чого ним було надано копію аркушу журналу внутрішньо будинкових приміщень по вул. Печенізька, 1/7 у Шевченківському районі м. Києва та копію поверхового плану будинку.

З огляду на наведене, у підготовчому засіданні 14.03.2023 судом було запропоновано сторонам з`ясувати яким чином та ким використовувалось у спірний період та станом на даний час нежитлове приміщення площею 23,70 кв.м. у буд. 1/7 по вул. Печенізька у м. Києві.

За наслідками реалізації даної пропозиції, представники відповідача виїжджали за місцем знаходження нежитлового приміщення площею 23,70 кв.м. у буд. 1/7 по вул. Печенізька у м. Києві та виявили, що спірне приміщення є колясочною та використовується мешканцями будинку як колясочна. На підтвердження даних обставин представником відповідача було надано фотознімки даного приміщення.

Крім того, представник відповідача повідомив суд, що представники позивача також виїжджали за місцем знаходження спірного нежитлового приміщення ще 27.02.2023 та складали за наслідками його огляду акт.

На запитання суду щодо ненадання позивачем документу (акту), складеного за наслідками виїзду та огляду представниками Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" спірного нежитлового приміщення, представник позивача у підготовчому засіданні 30.03.2023 повідомив, що "не буде надавати докази на спростування своєї позовної заяви" (6 хв. 28 сек. аудіозапису запису підготовчого засідання від 30.03.2023).

Більше того, у підготовчому засіданні 06.04.2023 представник позивача підтвердив, що представники Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" виходили за місцем знаходження спірного приміщення, проте вказав, що "спростовувати позовні вимоги не буде" та відповідно надавати докази, складені за наслідками виходу не буде (1 хв. 01 сек. аудіозапису запису підготовчого засідання від 06.04.2023).

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмові, речові і електронні докази.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 31.03.2021 у справі №923/875/19).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Керуючись наведеними приписами господарського процесуального закону та з огляду на надані і не надані представниками сторін докази, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що нежитлове приміщення площею 23,70 кв.м. у буд. 1/7 по вул. Печенізька у м. Києві є колясочною та використовувалось мешканцями у спірний період та на даний час за призначенням.

Багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна (п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку").

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Частиною 2 статті 382 Цивільного кодексу України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

З огляду на наведені приписи законодавства та встановлення судом обставин використання нежитлового приміщення площею 23,70 кв.м. у буд. 1/7 по вул. Печенізька у м. Києві як колясочної, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач є споживачем за фактично надані послуги з постачання теплової енергії з жовтня 2018 року по грудень 2021 року у спірному приміщенні, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача боргу у розмірі 5 101,91 грн. задоволенню не підлягає.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні вимоги про стягнення суми основного боргу, то вимоги про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних також не підлягають задоволенню як похідні.

Щодо інших доводів сторін, викладених у заявах по суті справи, суд зазначає, що у п. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 (заява №63566/00) "Пронін проти України" зазначено, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Судом враховано, що у аналогічній справі №910/21848/21 Верховним Судом 27.03.2023 було відкрито касаційне провадження з підстав того, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики щодо норм права (зокрема норм Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та норм Законом України "Про теплопостачання") у спірних правовідносинах.

Попри наведене, зважаючи на те, що в межах справи №910/3526/22 суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача оплати за поставлену з жовтня 2018 року по грудень 2021 року у приміщення площею 23,70 кв.м. у буд. 1/7 по вул. Печенізька у м. Києві теплову енергію з тих підстав, що дане приміщення використовувалось мешканцями будинку як колясочна, а відтак спірна теплова енергія не була спожита Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва", то висновки Верховного Суду, які будуть сформовані за наслідками касаційного перегляду справи №910/21848/21, не вплинуть на вирішення даного спору по суті.

Інші доводи сторін судом не досліджуються, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному аспектах.

За таких обставин позов суд відмовляє у задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, сплачений за подання позову, покладається на Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 73, 74, 75, 79, 86, 123, 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5; ідентифікаційний код 40538421) до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" (04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 1; ідентифікаційний код 34966254) про стягнення 6 220,14 грн. відмовити повністю.

2. Судові витрати, пов`язані із розглядом справи в частині сплаченого судового збору покласти на Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго".

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 20.04.2023.

Суддя Р.В. Бойко