ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"20" квітня 2023 р. Справа№ 910/3235/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Корсака В.А.

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , адвоката Полуніної К.А.

про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Майданевича А.Г. та Суліма В.В. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 у справі № 910/3235/22

подану при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 (повний текст 29.07.2022)

у справі № 910/3235/22 (суддя Паламар П.І.)

за позовом ОСОБА_3

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екіпаж"

третя особа-1 ОСОБА_4 ;

третя особа-2 ОСОБА_1 ;

третя особа-3 ОСОБА_2 ;

третя особа-4 ОСОБА_5 .

про визнання рішення загальних зборів недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Північного апеляційного господарського суду перебуваюють апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Екіпаж" та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 у справі № 910/3235/22 розгляд якої призначено на 17.04.2022.

Водночас, 14.04.2023 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника апелянта та третьої особи ОСОБА_6 , адвоката Полуніної К.А., яка мотивована тим, що судді Майданевич А.Г. та Сулім В.В. брали участь у розгляді справи № 910/2365/22, що викликає у заявника сумніви у неупередженості та об`єктивності судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.04.2023 (у складі суддів: Майданевича А.Г. (головуючий суддя), Суліма В.В., Ткаченко Б.О.) заяву адвоката Полуніної К.А. про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Майданевича А.Г. та Суліма В.В. від розгляду справи № 910/3235/22 визнано необґрунтованим, а матеріали справи № 910/3235/22 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою для вирішення питання про відвід, відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2023 заяву представника апелянта та третьої особи ОСОБА_2 , адвоката Полуніної К.А. про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Майданевича А.Г. та Суліма В.В. від розгляду справи № 910/3235/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гаврилюк О.М., суддів Ходаківська І.П., Корсак В.А.

Дослідивши матеріали справи та заяву представника апелянта та третьої особи ОСОБА_2, Полуніної К.А. про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Майданевича А.Г. та Суліма В.В. від апеляційної скарги ОСОБА_1 у справі № 910/3235/22, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1-3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно із ч.ч. 7, 11 ст. 39 ГПК України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно із ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 ГПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (пункт 66).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява №33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява №73797/01, пункт 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", пункт 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 р. у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, пункт 62, ECHR 2006-XIII) (пункти 104-107).

Розглянувши заяву представника апелянта та третьої особи ОСОБА_2, адвоката Полуніної К.А. про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Майданевича А.Г. та Суліма В.В. від розгляду справи № 910/3235/22, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки вказані заявником доводи не можуть бути підставами в розумінні ст. ст. 35, 36 Господарського процесуального кодексу України для відводу цього судді, а наведені ним обставини про те, що за результатом розгляду справи № 910/2365/22, яка передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Майданевич А.Г., Коротун О.М., було прийнято необґрунтоване та безпідставне рішення, яке суперечить правам та інтересам апелянта, ОСОБА_2 , іншим учасникам ТОВ "Екіпаж" (ОСОБА_1, ОСОБА_4 ), яким апеляційну скаргу акціонера Приватного акціонерного товариства "Промзв`язок" ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2022 у справі № 910/2365/22 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.10.2022 у справі № 910/2365/22 залишено без змін, не виключають можливості участі цих суддів у розгляді даної справи, відтак не є підставою, в розумінні приписів Господарського процесуального кодексу України, для відводу цих суддів.

Колегія суддів апеляційного господарського суду наголошує на тому, що згідно із ч. 4 ст. 35 ГПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, заява представника апелянта та третьої особи ОСОБА_2 , адвоката Полуніної К.А. про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Майданевича А.Г. та Суліма В.В. від розгляду справи № 910/3235/22, не містить даних на підтвердження наявних обставин, які викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності вищевказаних суддів.

За таких обставин, керуючись статтями 35, 36, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , адвоката Полуніної К.А. про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Майданевича А.Г. та Суліма В.В. від розгляду справи № 910/3235/22 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді І.П. Ходаківська

В.А. Корсак