УХВАЛА

м. Київ

17.04.2023Справа № 910/665/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВВ-Груп" від 10 квітня 2023 року в справі № 910/665/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВВ-Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДК-Горизонт" про стягнення 565 791,23 грн,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання),

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВВ-Груп" (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТДК-Горизонт" (далі - Товариство) 565 791,23 грн, з яких: 548 000,00 грн - основна заборгованість, 16 440,00 грн - пеня, 1 351,23 грн - три проценти річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по оплаті товару за договором поставки від 1 грудня 2022 року № 01/12-1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23 січня 2023 року вищенаведену позовну заяву Підприємства прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/665/23, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24 березня 2023 року позов Підприємства задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 548 000,00 грн основного боргу, 1 351, 23 грн трьох процентів річних, 16 440,00 грн пені та 8 486,87 грн коп. судового збору.

30 березня 2023 року представник позивача звернувся до суду з клопотанням від вказаної дати, у якому просив суд долучити до матеріалів справи докази на підтвердження понесених Підприємством витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити додаткове рішення в цій справі про стягнення з відповідача 30 000,00 грн таких витрат. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 5 квітня 2023 року вказане клопотання було залишено судом без розгляду на підставі частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

10 квітня 2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання позивача від вказаної дати, у якому Підприємство повторно просило суд долучити до матеріалів справи докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу та ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача 30 000,00 грн таких витрат. Також у своєму клопотанні позивач вказав, що, звертаючись вперше 30 березня 2023 року до суду із клопотанням від вказаної дати, визначений у частині 8 статті 129 ГПК України строк не був ним пропущений, оскільки рішення суду від 24 березня 2023 року було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 27 березня 2023 року і станом на 30 березня 2023 року вказане рішення не було отримане Підприємством.

Як вже зазначалось судом в ухвалі від 5 квітня 2023 року в цій справі, згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Оскільки у процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога частини 8 статті 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів не може розповсюджуватись на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні.

Водночас у даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога частини 8 статті 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 6 жовтня 2020 року в справі № 922/376/20.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (частина 1 статті 252 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, початок п`ятиденного строку для подання доказів на підтвердження понесених судових витрат, визначений у частині 8 статті 129 ГПК України, бере відлік саме з моменту ухвалення рішення - складання повного судового рішення при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

Таким чином, доводи заявника про те, що строк, визначений у частині 8 статті 129 ГПК України, слід обраховувати з дати оприлюднення та ознайомлення з рішенням в Єдиному державному реєстрі судових рішень, є необґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст рішення в цій справі був складений та підписаний 24 березня 2023 року.

Відтак, останнім днем для подачі доказів щодо розподілу понесених судових витрат було 29 березня 2023 року.

Як вказує сам позивач у своїх клопотаннях від 30 березня 2023 року та від 10 квітня 2023 року, про ухвалення в даній справі рішення його повноважний представник дізнався 28 березня 2023 року.

Проте із вказаним клопотанням позивач звернувся до суду лише 30 березня 2023 року, тобто з пропуском встановленого п`ятиденного строку, передбаченого частиною 8 статті 128 ГПК України, і в цьому клопотанні Підприємство не просило поновити вищезазначений строк.

У своєму клопотанні від 10 квітня 2023 року Підприємство просить суд визнати поважними причини пропуску строку на звернення до суду з клопотанням про долучення доказів на підтвердження понесених ним судових витрат та про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом із тим, у своїх клопотаннях позивач не навів жодних поважних причин пропуску ним вказаного процесуального строку. Докази наявності таких поважних причин відсутні й у матеріалах даної справи.

Враховуючи викладене, клопотання Підприємства про поновлення процесуального строку для подачі клопотання від 10 квітня 2023 року є необґрунтованим, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 8 статті 129 ГПК України, у разі неподання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів, які підтверджують розмір понесених судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, відповідна заява залишається без розгляду.

Враховуючи вищенаведені обставини, беручи до уваги, те що докази на підтвердження понесених судових витрат подані позивачем з пропуском встановленого законом строку, і останній не навів жодних поважних причин пропуску такого строку, суд дійшов висновку про залишення без розгляду клопотання позивача від 10 квітня 2023 року.

Керуючись статтями 119, 129, 130, 233-234, 244 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВВ-Груп" від 10 квітня 2023 року про долучення доказів на підтвердження витрат, пов`язаних з розглядом справи № 910/665/23, та ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 30 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 17 квітня 2023 року.

СуддяЄ.В. Павленко