ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/557/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Мешко Р.В.

розглянувши матеріали справи за позовом акціонерного товариства Укртелеком в особі Закарпатської філії АТ Укртелеком, м. Ужгород до Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, с. Нижні Ворота Мукачівського району про стягнення суми 6 668,84 грн.

За участі:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 6 668,84 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено зобов`язання з відшкодування витрат, які понесені позивачем в результаті надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах в період з 01.01.2021 по 31.12.2021, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача 6 668,84 грн.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 18.08.2022 р. суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України); встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

Вказана ухвала суду від 18.08.2022 р. у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування на забезпечення судочинства була надіслана відповідачу на його офіційну електронну адресу.

02.09.2022 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 14.12.2022 р. відзив представника Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, с. Нижні Ворота Мукачівського району (надійшов до суду 02.09.2022 р.) повернено без розгляду.

При дослідженні матеріалів справи, судом встановлено необхідність дослідження додаткових доказів та заслуховування представників сторін.

Ухвалою суду від 14.12.2022 розгляд справи прийнято здійснювати за правилами загального позовного провадження. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Підготовче засідання у справі призначено на 25.01.2023 р.

Ухвалою суду від 25.01.2023 відкладено підготовче засідання на 15.02.2023 року.

Ухвалою суду від 15.02.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07 березня 2023 р.

Призначене засідання суду 07.03.2023 р. не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території Закарпатської області.

Ухвалою суду від 07.03.2023 р. розгляд справи по суті призначено на 21.03.2023 р.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк.

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Судом також враховано, що згідно з приписами п. 6.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 21.03.2023 року, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані позивачем матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Матеріалами справи підтверджено, що позивач - Публічне акціонерне товариство Укртелеком, відокремленим підрозділом якого є Закарпатська філія ПАТ Укртелеком, є оператором із надання телекомунікаційних послуг споживачам і включений до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації. Позивач надає телекомунікаційні послуги фізичним особам, в тому числі і тим, що мають визначені законодавством пільги з їх оплати.

Згідно з протоколом Загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства «Укртелеком» №20 від 22.04.2021 товариство перейменовано на акціонерне товариство «Укртелеком».

Спеціальною нормою законодавства щодо джерел фінансування для відшкодування вартості телекомунікаційних послуг е пп.20 -4 ст. 91 Бюджетного кодексу України, в якому зазначено, що видатки на пільги з послуг зв`язку можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів.

Фінансування пільг з оплати послуг зв`язку за рахунок місцевих бюджетів передбачено, також, наказом Міністерства соціальної політики України від 14.05.18 №688 «Про затвердження Типового переліку бюджетних програм і результативних показників їх виконання для місцевих бюджетів у галузі «Соціальний захист та соціальне забезпечення».

Згідно з частиною б статті 48 Бюджетного кодексу України зобов`язання щодо оплати пільг за надані послуги зв`язку, на які, згідно із законами України, мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень ч.1- 4 статті 48 Бюджетного кодексу України.

У відповідності до п. 2 ст.2 та ч.3 ст.5 Бюджетного кодексу України бюджетами місцевого самоврядування е бюджети територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно статті 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування самостійно затверджують і виконують місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

У перелічених вище законах закріплені норми, що реалізують державні гарантії певним категоріям громадян. Це - норми прямої дії: безумовний обов`язок оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Таким чином, позивач стверджує, що розпорядником коштів місцевого бюджету на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, в тому числі щодо відшкодування витрат на послуги зв`язку, наданих пільговим категоріям громадян, які проживають на території сіл Нижньоворітської територіальної громади, був відповідач.

З метою забезпечення соціальних програм, позивач надсилав на адресу відповідача «Розрахунок видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг».

На виконання вимог чинного законодавства акціонерним товариством Укртелеком в особі Закарпатської філії АТ Укртелеком у період з 1 січня 2021 по 31 грудня 2021 року надано телекомунікаційні послуги на суму 6 668,84 грн.

За доводами позивача, які підтверджуються матеріалами справи, всупереч вимог закону відповідачем не компенсована позивачу вартість телекомунікаційних послуг, наданих споживачам на пільгових умовах, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем на загальну суму 6 668,84 грн.

Невідшкодування відповідачем витрат, понесених позивачем внаслідок надання послуг на пільгових умовах визначеним законодавством категоріям громадян у спірний період стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми 6 668,84 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з статтею 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Цей Закон визначає, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, а органи місцевого самоврядування при розробці та реалізації місцевих соціально-економічних програм можуть передбачати додаткові соціальні гарантії за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Згідно із п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295, установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

В силу ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно правового акту, що регулює господарську діяльність.

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України, видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України. При цьому, порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України).

В силу приписів п. 20-4 статті 91 Бюджетного кодексу України, до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на пільги з послуг зв`язку, інші передбачені законодавством пільги, що надаються ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; постраждалим учасникам Революції Гідності; особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; ветеранам праці; жертвам нацистських переслідувань; ветеранам військової служби; ветеранам органів внутрішніх справ; ветеранам Національної поліції; ветеранам податкової міліції; ветеранам державної пожежної охорони; ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби; ветеранам служби цивільного захисту; ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби, ветеранів служби цивільного захисту та ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; особам, звільненим з військової служби, які стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби; особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю та особам, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи або дітей з інвалідністю (не більше одного супроводжуючого); реабілітованим громадянам, які стали особами з інвалідністю внаслідок репресій або є пенсіонерами; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою; багатодітним сім`ям, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сім`ям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сім`ям (крім багатодітних сімей), в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування.

З аналізу наведених правових норм випливає, що бюджетне законодавство України відносить витрати на пільги з послуг зв`язку до видатків місцевих бюджетів.

З метою удосконалення обліку осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою, Кабінет Міністрів України постановою від 29.01.2003 №117 затвердив Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги.

Законодавством закріплений чіткий перелік вимог щодо відомостей, які мають бути зазначені під час здійснення розрахунків видатків на відшкодування витрат, пов`язаних із наданням пільг, зокрема, відомості, за якими можливо ідентифікувати особу, перелік її пільг та період їх отримання, місце проживання особи.

Отже чинне законодавство передбачає відшкодування витрат за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян, при цьому, зобов`язання сторін по даній справі виникають безпосередньо Закону.

На виконання вимог чинного законодавства акціонерним товариством Укртелеком в особі Закарпатської філії АТ Укртелеком у період з 1 січня 2021 по 31 грудня 2021 року надано телекомунікаційні послуги на суму 6 668,84 грн.

З метою забезпечення соціальних програм, позивач надсилав на адресу відповідача «Розрахунок видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг», поіменні списки абонентів.

За відповідачем законодавчо визначено обов`язок щомісячно, на підставі відповідних щомісячних звітів, здійснювати з позивачем розрахунки з відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян.

Доказів того, що зазначені в розрахунках суми не відповідають фактично наданим послугам матеріали справи не містять.

Таким чином, розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних із наданням пільг, які щомісячно надсилалися позивачем відповідачу, є належними доказами про розмір витрат позивача на надання послуг зв`язку пільговим категоріям споживачів.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач вказує на те, що у нього відсутній обов`язок стосовно відшкодування вартості наданих послуг з мотивів, наведених у ньому та просить суд взяти до уваги те, що із наведеного позивачем переліку пільговиків одна людина померла (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Водночас, відповідачем в обгрунтування зазначених обставин суду таких відомостей не подано, незважаючи на те, що розгляд справи неодноразово відкладався.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що саме відповідачем має бути компенсована вартість телекомунікаційних послуг, наданих позивачем на пільгових умовах визначеній законодавством категорії громадян на території Нижньоворітської територіальної громади Закарпатської області у період з 01 березня 2021 р. по 31 грудня 2021 р.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Закарпатської філії АТ «Укртелеком», м. Ужгород до Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, с. Нижні Ворота Мукачівського району про стягнення суми 6 668,84 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області (89130, Закарпатська обл., Мукачівський р-н, село Нижні Ворота, вул. Центральна, будинок 114, ) на користь акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 18, ) в особі Закарпатської філії АТ "Укртелеком" (88000, м. Ужгород, пл. Кирила і Мефодія, буд. 4) суму 6 668,84 грн. (шість тисяч шістсот шістдесят вісім гривень 84 коп.) боргу, а також суму 2 481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 коп.) на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 14.04.2023.

Суддя О.Ф. Ремецькі