УХВАЛА

14 квітня 2023 року

м. Київ

Справа № 908/3067/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Картере В. І., Пєскова В. Г.

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Запорізькій області

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2023

у складі колегії суддів: Коваль Л. А. (головуючої), Кузнецова В. О., Чередка А. Є.

та на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.09.2022

у складі судді Сушко Л. М.

у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріон Енергохолдинг"

ВСТАНОВИВ:

31.03.2023 Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2023 та на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.09.2022 у справі № 908/3067/21.

Одночасно, у касаційній скарзі порушено питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 908/3067/21 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, суддів Картере В. І., Пєскова В. Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2023.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, зміст оскаржених судових рішень судом встановлено наступне.

У провадженні Господарського суду Запорізької області перебувала справа № 908/3067/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріон Енергохолдинг" (далі - ТзОВ "Тріон Енергохолдинг"), провадження в якій відкрито ухвалою від 25.11.2021.

Крім того, зазначеною ухвалою від 25.11.2021 визнано грошові вимоги кредитора Приватного підприємства "Найд Плюс" до боржника на суму 76 700,00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 1 000 000,00 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Клименка О. Ю.; зобов`язано розпорядника майна у строк до 13.01.2022 надати господарському суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, письмовий звіт про надіслання всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами в порядку частини п`ятої статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), скласти реєстр вимог кредиторів та подати господарському суду реєстр вимог кредиторів до 13.01.2022; попереднє засідання суду призначено на 13.01.2022.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.01.2022 встановлено, що 30.11.2021 оприлюднено повідомлення про відкриття справи про банкрутство ТзОВ "Тріон Енергохолдинг", однак до господарського суду в порядку статті 45 КУзПБ заяв з грошовими вимогами до боржника не надійшло.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 03.02.2022 ТзОВ "Тріон Енергохолдинг" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Клименка О. Ю.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.06.2022 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, ліквідовано банкрута - ТзОВ "Тріон Енергохолдинг", провадження у справі № 908/3067/21 закрито.

11.08.2022 до Господарського суду Запорізької області від Головного управління ДПС у Запорізькій області надійшла заява про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.06.2022 у справі № 908/3067/21, в якій податковий орган просить суд внести зміни до ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.06.2022 та визнати грошові вимоги Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу - Головного управління ДПС у Запорізькій області до ТзОВ "Тріон Енергохолдинг" у розмірі 5 843 328,15 грн (з яких 5 827 400,50 грн - зобов`язання та 15 927,65 грн - штрафні санкції) та включити грошові вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області до реєстру вимог кредиторів.

В обґрунтування поданої заяви Головне управління ДПС у Запорізькій області зазначало, що ТзОВ "Тріон Енергохолдинг" 27.09.2021 змінило місце обліку з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Головного управління ДПС у Запорізькій області.

За наслідками розгляду зазначеної заяви, 20.09.2022 судом першої інстанції постановлено ухвалу про відмову в задоволенні заяви Головного управління ДПС у Запорізькій області про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.06.2022 та залишення ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.06.2022 без змін.

Приймаючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що обставина, на яку посилається заявник, за своєю правовою природою не є нововиявленою і не дає підстави для перегляду за нововиявленими обставинами ухвали суду від 07.06.2022. Так, суд першої інстанції дійшов до висновку, що вказані обставини є новою вимогою податкового органу, яка не була заявлена та не розглядалась судом в межах справи про банкрутство № 908/3067/21, саме з його вини.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.09.2022 у справі № 908/3067/21, в якій просило оскаржену ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.06.2022 по справі № 904/3067/21 задовольнити та внести зміни до ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.06.2022, визнати грошові вимоги Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу - Головного управління ДПС у Запорізькій області до ТзОВ "Тріон Енергохолдинг" у розмірі 5 843 328,15 грн (з яких 5 827 400,50 грн - зобов`язання та 15 927,65 грн - штрафні санкції) та включити грошові вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області до реєстру вимог кредиторів.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначав, що Головним управлінням ДПС у Запорізькій області отримано лист від 11.07.2022 № 3317/7/04-36-13-04-10, яким повідомлено що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області з заявою до Господарського суду Запорізької області з грошовими вимогами до боржника ТзОВ "Тріон Енергохолдинг" не зверталось. Станом на день подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.06.2022 за боржником обліковується податковий борг перед бюджетом з податку на прибуток у розмірі 2 102 878,00 грн та з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів у розмірі 3 740 450,15 грн. Загальна сума заборгованості складає 5 843 328,15 грн (з яких 5 827 400,50 грн - зобов`язання та 15 927,65 грн - штрафні санкції). ТзОВ "Тріон Енергохолдинг" 27.09.2021 змінило місце обліку з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Головного управління ДПС у Запорізькій області. Проте інтегровані картки платника ТзОВ "Тріон Енергохолдинг" який перебував на обліку у ГУ ДПС у Дніпропетровській області були передані несвоєчасно, тому ГУ ДПС у Запорізькій області було позбавлено можливості звернутися до Господарського суду Запорізької області з заявою відповідно до вимог КУзПБ.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2023 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.09.2022 у справі № 908/3067/21 залишено без змін.

Приймаючи зазначену постанову, суд апеляційної інстанції, врахувавши встановлені обставини справи, погодився з висновками суду першої інстанції стосовно того, що обставина, на яку посилається заявник, за своєю правовою природою не є нововиявленою, і не дає підстави для перегляду за нововиявленими обставинами ухвали суду від 07.06.2022. Зазначені обставини, є новою вимогою податкового органу, яка не була заявлена та не розглядалася судом в межах справи про банкрутство № 908/3067/21.

Також колегія суддів апеляційної інстанції наголосила на тому, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.06.2022 звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, затверджено; банкрута - ТзОВ "Тріон Енергохолдинг" ліквідовано; провадження у справі № 908/3067/21 закрито. Відтак, як визначено частиною четвертою статті 90 КУзПБ, у випадках, передбачених підпунктами 4 - 6 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню. Таким чином, в силу приписів частини четвертої КУзПБ, враховуючи ліквідацію боржника та закриття провадження у справі про банкрутства, грошові вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області у сумі 5 843 328,15 грн вважаються погашеними.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважав, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Запорізькій області про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.06.2022 у справі № 908/3067/21, а ухвалу від 07.06.2022. у справі № 908/3067/21 залишено в силі.

У поданій касаційній скарзі заявник вважає ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.09.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2023 у справі № 908/3067/21 незаконними та такими, що винесені з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 320 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 320 ГПК України однією із підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є наявність істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За приписами частин четвертої, п`ятої статті 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Визначені законодавчо як нововиявлені, ці обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Крім того, нововиявлена обставина - це юридичний факт:

- який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин;

- що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи; - який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом;

- який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Тобто нововиявленими можуть бути визнані лише істотно значимі, суттєві обставини, тобто такі обставини, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення, а звідси якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором, або які ґрунтуються на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи, або ті обставини, яких не існувало на момент вирішення спору.

До нововиявлених обставин у розумінні процесуального законодавства відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Так, необхідними ознаками існування нововиявлених обставин у розумінні частини першої статті 320 ГПК України є одночасна наявність таких трьох умов:

- по-перше, їх існування на час розгляду справи;

- по-друге, ці обставини не були та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи;

- по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення (близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 19/5009/1481/11, постановах Верховного Суду від 03.04.2018 у справі № 910/6052/16, від 07.08.2018 у справі № 915/1708/14, від 19.05.2020 у справі № 910/19793/14, від 14.07.2020 у справі № Б8/065-12).

Дослідження обставин і перевірка доказів наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті, та кваліфікації таких обставин як нововиявлених.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

При цьому є чітке розмежування поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту): так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення згідно з нормами ГПК України.

До того ж під час розгляду заяв про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід врахувати, що одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. В його основі лежить положення "res judicata", відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень, які після їх прийняття не мають переглядатися до безмежності.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 325 ГПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, не спростовують правильності висновків судів попередніх інстанцій та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права під час винесення оскаржених рішень, оскільки обставини наведені заявником в якості нововиявлених для перегляду ухвали від 07.06.2022 про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, ліквідацію банкрута та закриття провадження у справі, не є такими, оскільки є новою вимогою податкового органу, яка не була заявлена та не розглядалась судом в межах справи про банкрутство № 908/3067/21.

У поданій касаційній скарзі скаржником не наведено переконливих доводів щодо помилковості наведених висновків апеляційного господарського суду, які не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права ГПК України.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Разом з цим заінтересовані особи, які звертаються до касаційного суду зі скаргами, мають розуміти, що Верховний Суд є "судом права", а не "фактів", який забезпечує сталість та єдність судової практики, а тому посилання у касаційній скарзі на недоведеність обставин справи чи на перевагу одних доказів над іншими не допускається.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2018 справа "ZUBAC v. CROATIA" (N 40160/12, ЄСПЛ, § 83) зазначено, що застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Враховуючи, що повноваження суду касаційної інстанції обмежено перевіркою правильності застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, зважаючи на особливий статус Верховного Суду, вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження відноситься до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг цим судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18.11.2010).

За змістом частини другої статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2023 та на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.09.2022 у справі № 908/3067/21, оскільки правильне застосовування норми права судами попередніх інстанцій під час прийняття оскаржених судових рішень є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Аналогічна правова позиція відображена в ухвалах Верховного Суду від 22.03.2021 у справі № 904/8484/16, від 26.07.2021 у справі № 916/1250/19, від 08.11.2021 у справі № 910/10156/17.

З огляду на відмову у відкритті касаційного провадження, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження залишається судом без розгляду.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 293, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2023 та на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.09.2022 у справі № 908/3067/21.

2. Касаційну скаргу повернути заявнику з доданими до неї матеріалами.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. І. Картере

В. Г. Пєсков