ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
"06" квітня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/793/22
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Кудряшової Ю.В.
секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.
за участю представників сторін:
від позивача: не прибув;
від відповідача: не прибув.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Техно Імпорт" адвоката Сірої Д.М. (вх. № 01-44/1042/23 від 29.03.2023) про ухвалення додаткового рішення у справі № 906/793/22 за позовом:
Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Техно Імпорт"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелберг Україна"
про стягнення 185 315,50 грн. (згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог за вх. № г.с. 01-44/1262/22 від 08.11.2022)
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не оплатив в повному обсязі товар поставлений згідно вимог договору № 40-2022 від 12.03.2022.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 24.03.2023 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелберг Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Техно Імпорт" 123 415,40 грн. основного боргу, 26 596,43 грн. - пені, 2 186,00 грн. 3% річних, а також 2282,97 грн. сплаченого судового збору; в решті позову відмовлено.

29.03.2023 до суду надійшла заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Техно Імпорт" адвоката Сірої Д.М. (вх. № 01-44/1042/23 від 29.03.2023) про ухвалення додаткового рішення у справі № 906/793/22, відповідно до якого просить стягнути понесені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 12000,00 грн.

В обґрунтування розміру понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано суду:

- копію договору про надання правової допомоги №3 від 06.10.2022;

- акт приймання передачі виконаних робіт/наданих послуг від 27.03.2023;

- розрахунок (детальний опис робіт/наданих послуг) за Договором про надання правової допомоги №3 від 06.10.2022;

- рахунок-фактуру №2 від 27.03.2023;

- платіжну інструкцію №308 від 28.03.2023.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 31.03.2023 прийнято до розгляду заяву представника ТОВ "Альфа Техно Імпорт" адвоката Сірої Д.М. (вх. № 01-44/1042/23 від 29.03.2023) про ухвалення додаткового рішення у справі № 906/793/22; призначено судове засідання на 06.04.2023 об 11:40.

06.04.2023 до суду надійшло клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат, згідно якого останній наполягав на тому, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги є завищеним, тому просив їх зменшити до 1000,00 грн.

Сторони в судове засідання уповноважених представників в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином.

Положеннями ст. 221 ГПК України визначено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України, докази у підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються стороною до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.1 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заява позивача про долучення доказів про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу, надійшла до суду 29.03.2023.

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, подані позивачем в межах строків визначених ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача представляла адвокат Сіра Діана Миколаївна, яка діяла на підставі договору про надання правової допомоги № 3 від 06.10.2022.

Як вбачається із укладеного між позивачем та адвокатом договору про надання правової допомоги № 3 від 06.10.2022, адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (Клієнту) по справі №906/793/22 на умовах і в порядку, що визначені договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до положень розділу 3 Договору сума гонорару Адвоката за надання правової допомоги складає 12000,00 грн., які Клієнт зобов`язаний сплатити на розрахунковий рахунок Адвоката.

27.03.2023 між зазначеними сторонами було укладено Акт про виконані роботи до Договору № 3 про надання правової допомоги.

Разом вартість наданих Адвокатом послуг становить 12000,00 гривень.

Акт підписаний сторонами та скріплений відтисками печаток сторін.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis рішення ЄСПЛ у справі East/West проти України від 23 січня 2014 року (East/West., заява №19336/04, § 268).

Відповідно до п. 6.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Суд звертає увагу на те, що критерії співмірності визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Разом з тим, суд констатує, що відповідачем не доведено підставність заперечень щодо неспівмірності витрат на правову допомогу.

Виходячи із системного аналізу наведених положень законодавства, беручи до уваги складність даної справи, ціну позову, характер спору та обсяг опрацьованого матеріалу, значення справи для сторін, суд дійшов висновку, що розмір гонорару заявленого позивачем, відповідає критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України, з огляду на наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Правова позиція щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу також відображена у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08. 2019 у справі №915/237/18.

Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Адвокат та Клієнт, керуючись принципом вільного волевиявлення щодо укладення договору про надання правової допомоги, вправі погодити між собою розмір та вартість такої допомоги. Клієнт має право погодитись або не погодитися із запропонованими тарифами (вартістю послуг) зважаючи на свої фінансові можливості. У разі ж погодження та підписання відповідного договору - клієнт оплачує вартість послуг адвоката за результатами їх надання та підтвердження.

На переконання суду, позивачем заявлено до стягнення розумний розмір витрат на послуги адвоката, який слід покласти до відшкодування за рахунок відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 9855,48 грн.

За наведеного у сукупності, суд констатує, що витрати на правничу допомогу, які просить позивач відшкодувати за рахунок відповідача, є співмірними та відповідають категорії та складності справи.

В задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат відмовляє.

Крім цього, суд зауважує, що положеннями ч. 2 ст. 124 ГК України передбачено, що в разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Оцінюючи наведені положення ГПК України, суд відзначає, що останні не містять імперативних приписів щодо відмови у відшкодуванні судових витрат у випадку неподання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Аналогічних висновків притримується Касаційний господарський суд у справі № 916/2087/18 від 31.03.2021.

Отже, факт неподання позивачем попереднього розрахунку судових витрат разом з позовом не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 130, 221, 244 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Техно Імпорт" адвоката Сірої Д.М. (вх. № 01-44/1042/23 від 29.03.2023) про ухвалення додаткового рішення у справі № 906/793/22 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелберг Україна" (12440, Житомирська область, Житомирський район, с. Зарічани, вул. Бориса Тена, 131, ід. код 39041421)

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Техно Імпорт" (10025, м. Житомир, вул. Вітрука, 9в, офіс 307, ід. код 33442207) 9855,48 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 17.04.23

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек.)