ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2023 р. Справа №909/82/16

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О.І.

суддів: ПЛОТНІЦЬКОГО Б.Д.

СКРИПЧУК О.С.

за участю представників сторін:

кредиторів-апелянтів: Старенка Т.М. (в порядку самопредставництва від ПАТ

«Укргазбанк»; Шандарівського Т.Г. (від ПАТ «Укрексімбанк», адвокат);

кредиторів: Дробота Д.М. (від ТОВ «ФК «Кавертон», адвокат);

арбітражного керуючого: Касаткіна Д.М.- керуючого санацією,

розглянувши апеляційні скарги: 1) Публічного акціонерного товариства

«Державний експортно-імпортний банк України», м.Київ (вх.ЗАГС №01-05/2364/22 від 26.09.2022)

2) Публічного акціонерного товариства

Акціонерний банк «Укргазбанк», м.Київ №118/55263/2022 від 12.09.2022 (вх.ЗАГС №01- 05/2365/22 від 26.09.2022)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 30.08.2022 (повний текст 05.09.2022, суддя Михайлишин В.В.)

у справі №909/82/16

за заявою Компанії Naran advisory orporation, м. Беліз

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агро-Союз», смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 11.02.2016 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Корпорація «Агро-Союз», визнано безспірні грошові вимоги Компанії Naran advisory corporation до боржника у сумі 600 000 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника до закінчення провадження у справі; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 115 календарних днів; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Тритяченко О.В.

11.02.2016 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ «Корпорація «Агро-Союз».

Ухвалою від 08.11.2017 припинено повноваження розпорядника майна Тритяченко О.В. і призначено розпорядником майна, арбітражного керуючого Чопенка Д.В.

Ухвалою суду від 13.11.2019 в попередньому засіданні суду затверджено розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів до боржника, що внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів:

1) Компанії Naran advisory corporation до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агро-Союз":

- в розмірі 600 000, 00 грн, як вимоги четвертої черги;

- в розмірі 13 780, 00 грн, як вимоги першої черги;

2) ТОВ «Агро-Союз-Хмельницький»:

- в розмірі 24 990 000, 00 грн, як вимоги четвертої черги;

- в розмірі 2 756, 00 грн, як вимоги першої черги;

3) грошові вимоги ТОВ «Агро-Союз Менеджмент»:

- в розмірі 24 990 000, 00 грн, як вимоги четвертої черги;

- в розмірі 2 756, 00 грн, як вимоги першої черги;

4) ТОВ «Агро-Союз-Україна»:

- в розмірі 51 988 135, 42 грн, як вимоги четвертої черги;

- в розмірі 2 756, 00 грн, як вимоги першої черги;

5) ТОВ «Дніпрокріль»:

- в розмірі 1 247 145, 45 грн, як вимоги четвертої черги;

- в розмірі 2 756, 00 грн, як вимоги першої черги;

6) ПАТ «Дельта Банк»:

- в розмірі 2 756, 00 грн, як вимоги першої черги;

7) ТОВ «Камаз-Україна»:

- в розмірі 24 990 000, 00 грн, як вимоги четвертої черги;

- в розмірі 2 756, 00 грн, як вимоги першої черги;

8) ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Дніпрі:

- в розмірі 2 756, 00 грн, як вимоги першої черги;

- в розмірі 20 676 885, 59 грн, як забезпечені заставою майна боржника;

9) ТОВ «Агро-Союз-Київ»:

- в розмірі 24 990 000, 00 грн, як вимоги четвертої черги;

- в розмірі 2 756, 00 грн, як вимоги першої черги;

10) ПАТ «Комерційний банк «Земельний капітал»:

- в розмірі 2 756, 00 грн, як вимоги першої черги;

11) АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Майсен»:

- в розмірі 13 952 137, 43 грн, як забезпечені заставою майна боржника;

12) Науково-виробничої фірми «Агро-Союз»:

- в розмірі 15 090 908, 98 грн, як вимоги четвертої черги;

- в розмірі 2 756, 00 грн, як вимоги першої черги;

13) ТОВ «Фінансова компанія «Кавертон»:

- в розмірі 26 252 260, 65 грн, як вимоги четвертої черги;

- в розмірі 2 756, 00 грн, як вимоги першої черги;

- в розмірі 243 434 335, 91 грн, як забезпечені заставою майна боржника;

14) ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк»:

- в розмірі 2 756, 00 грн, як вимоги першої черги;

- в розмірі 41 377 466, 10 грн, як вимоги четвертої черги;

- в розмірі 20 833 536, 54 грн, як вимоги шостої черги;

15 АТ «Альфа-Банк» (ПАТ «Укрсоцбанк»):

- в розмірі 2 756, 00 грн, як вимоги першої черги;

- в розмірі 142 601 621, 00 грн, як забезпечені заставою майна боржника;

16) ТОВ «Союз Спецтехніка»:

- в розмірі 3 842, 00 грн, як вимоги першої черги;

- в розмірі 2 044 199, 45 грн, як вимоги четвертої черги (без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів згідно ч. 4 ст. 45 КУзПБ).

На перших зборах кредиторів, які відбулись 10.01.2020, було обрано комітет кредиторів боржника у складі двох членів: ТОВ «Фінансова компанія «Кавертон» та ПАТ «Укргазбанк».

На засіданні зборів кредиторів, які відбулись 15.04.2020 було погоджено шляхом голосування відповідними класами кредиторів план санації та про звернення до господарського суду з клопотанням про введення процедури санації ТОВ «Корпорація «Агро-Союз».

Ухвалою суду від 12.05.2022 задоволено заяву арбітражного керуючого Чопенка Д. В. про припинення повноважень розпорядника майна, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Касаткіна Д.М. та зобов`язав його спільно з боржником розробити зміни до плану санації та подати його на схвалення зборам кредиторів.

20.07.2022 до суду від ТОВ «Фінансова компанія «Кавертон» надійшло клопотання про введення процедури санації та затвердження плану санації, а наступними зверненнями про призначення керуючим санацією, особу що виконувала обов`язки розпорядника майна Касаткіна Д.М.

Ухвалою суду від 30.08.2022 відкрито процедуру санації боржника - ТОВ «Корпорація «Агро-Союз», затверджено план санації, призначено керуючим санацією, арбітражного керуючого Касаткіна Д. М.

Така ухвала суду першої інстанції загалом мотивована тим, що відповідно до ч.ч. 4, 7 ст. 52 КУзПБ, план санації був схваленим класом незабезпечених кредиторів, за що віддано більше половини голосів кредиторів, включених до відповідного класу, а також за схвалення плану санації проголосувало не менше половини кредиторів, які мають право голосу у відповідному класі.

Судом визнано план санації схваленим всіма класами конкурсних кредиторів, розмір та/або порядок задоволення вимог яких змінені планом санації порівняно з умовами, які були б застосовані у разі введення процедури ліквідації, і що розмір задоволених вимог кредиторів, які проголосували проти схвалення плану санації, не є меншим у процедурі санації, ніж розмір вимог, який був би задоволений у разі введення процедури ліквідації.

Не погоджуючись із такою ухвалою, апеляційні скарги до Західного апеляційного господарського суду подано конкурсними кредиторами ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» як забезпеченим кредитором та ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк» як конкурсним кредитором.

Такі апеляційні скарги фактично є ідентичними і обґрунтовані наступними обставинами.

Зокрема, ПАТ «Укрексімбанку»:

1) у зв`язку із оголошеною повітряною тривогою у м.Дніпрі, представника АТ «Укрексімбанк» було відімкнено від відеоконференцзявязку під час розгляду питання про затвердження плану санації, який забезпечувався власними засобами Інтернет зв`язку;

2) умови плану санації для кредитора який голосував проти його схвалення, є гіршими у разі, якщо б грошові вимоги такого кредитора задовольнялися у ліквідаційній процедурі, що урегульовано ч.7 ст. 52 КУзПБ і стосуються можливості застосування субсидіарної відповідальності до посадових осіб боржника у ліквідаційній процедурі;

3) відсутність у плані санації умов реальної економічної можливості відновити платоспроможність боржника і виконати план санації внаслідок:

а) необґрунтованості припущення у плані санації про можливість стягнення дебіторської заборгованості до 2028 року, оскільки розпорядником майна аналіз такої заборгованості належним чином не проведений, а також, що основними дебіторами боржника є пов`язані суб`єкти господарювання із самим боржником і т.д.;

б) відсутність математичного розрахунку погашення розстрочених зобов`язань боржника протягом 2022-2028 років при офіційно прогнозованому рівню інфляції;

3) планом санації застосовано не однакові умови для списання (прощення) зобов`язань боржника перед кредиторами однієї черги (класу), що суперечить ч.2 ст. 52 КУзПБ. Зокрема, передбачено прощення 65% від суми заборгованості перед усіма кредиторами забезпеченого класу, натомість розрахунком у плані санації прощення для АТ «Укрексімбанк», передбачено у більшому розмірі, що складає 69,59%;

4) повинна надаватися перевага інтересам держави, яка є власником корпоративних прав ПАТ «Укрексімбанк», а не іншим кредиторам;

ПАТ «Укргазбанк» як додаткові обставини, що не повторюються із апеляційної скарги ПАТ «Укрексімбанк»:

5) невідповідність розміру основного зобов`язання боржника перед ПАТ «Укргазбанк» у сумі 41 377 466,10 грн, визнаного ухвалою суду від 08.10.2019 та зазначеною, меншою сумою у плані санації - 39 833 958,64 грн;

6) безперспективні плани продажі активів боржника упродовж 2023-2025 років, яке не використовується у господарській діяльності;

7) план не відповідає Методичним рекомендаціям щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 24.10.2019 № 3258/5.

У відзивах керуючий санацією Касаткін Д.М. заперечив щодо доводів апеляційних скарг, оскільки вважає, що жоден із таких не спростовує доводів суду першої інстанції, якими обґрунтовано оскаржувану ухвалу. На переконання керуючого санацію, місцевий господарський суд не припустився порушень норм матеріального та процесуального права, а його висновки відповідають обставинам справи.

З підстав наведених у відзивах, керуючий санацією просить апеляційний господарський суд залишити без задоволення апеляційні скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» та АТ «Укрексімбанк», а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду без змін.

Окрім означеного і вірно встановленого судом першої інстанції вище,

18.07.2022 зборами класу незабезпечених кредиторів ІV черги (з правом вирішального голосу), більшістю голосів вирішено схвалити зміни до плану санації боржника та схвалити повністю новий план в редакції від 12.07.2022 та клопотати перед судом про його затвердження і призначення керуючим санацією арбітражного керуючого Касаткіна Д.М.

Аналогічне рішення прийнято і комітетом кредиторів того ж 18.07.2022.

Присутні у судовому засіданні представники учасників провадження у справі про банкрутство підтримали доводи та заперечення, викладені у апеляційних скаргах та запереченнях на такі.

Дослідивши обставини справи в сукупності та в межах доводів апеляційних скарг, запереченнях на такі, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про відмову у їх задоволенні та залишення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції без змін з огляду на таке.

Щодо незабезпечення участі представника ПАТ «Укрексімбанку» під час постановлення оскаржуваної ухвали.

Згідно ухвали суду у цій справі від 18.08.2022 засідання суду 30.08.2022 було призначене для кредитора ПАТ «Укргазбанк» в режимі відеоконференцзв`язку з Центральним апеляційним господарським судом у м.Дніпро, а представнику іншого кредитора ПАТ «Укрексімбанк», надано доступ до відеоконференцзв`язку власними засобами, хоча згідно тверджень апеляційної скарги, представник ПАТ «Укрексімбанку» також знаходився у м.Дніпро.

Згідно ч.5 ст.197 ГПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Тому, у разі настання обставин, які перешкоджають участь у справі представника, який бере участь через власні засоби відеоконференцзвязку, усі їх ризики несе такий представник.

Окрім цього, якщо б навіть і припустити, що суд припустився процесуальної помилки внаслідок настання обставин, що унеможливлюють участь представника кредитора у судовому засіданні, то не усі процесуальні порушення є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.277 ГПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що учасники справи, в тому числі представники скаржників, про судове засідання у справі були повідомлені належним чином і їх клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції були задоволені і вони окрім безпосередньої участі мали можливість подати письмові доводи чи заперечення щодо питань, які вирішувалися у призначеному судовому засіданні.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції щодо цієї обставини не вбачає порушення судом першої інстанції процесуальної норми, яка слугувала б підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, а також навіть припускаючи про наявність такої, вона не є процесуальним порушенням, достатнім для скасування ухвали із прийняттям нового рішення.

Щодо кращих умов у разі, якщо б грошові вимоги погашалися у ліквідаційній процедурі.

Відповідно до ч.1 ст.51 КУзПБ у плані санації обов`язково зазначається розмір вимог кожного класу кредиторів, які були б задоволені у разі введення процедури ліквідації боржника.

План санації боржника містить п. 4.4. «Наслідки введення ліквідаційної процедури». У цьому розділі здійснено аналіз наслідків у разі застосування до боржника ліквідаційної процедури. Зокрема відповідно до висновків даного розділу плану, розмір погашення вимог кредиторів у випадку введення санаційної процедури складатиме орієнтовно 175 885 393,84 грн, що є на 71 667 544,84 грн більше, ніж при введенні ліквідаційної процедури.

У додатку до плану санації 6 «Відомості про розмір задоволення вимог кредиторів (у ліквідаційній процедурі)» зазначено який розмір грошових вимог кожного кредитора буде задоволено у разі введення ліквідаційної процедури.

Відповідно до доводів апеляційної скарги АТ «Укрексімбанк», оскільки коефіцієнт покриття у боржника є меншим за нормативне значення, а боржник має від`ємні показники фінансового прибутку, відтак застосування санаційної процедури є недоцільним.

Аналізом фінансово господарського стану боржника встановлено, що в економічних показниках боржника присутні ознаки критичної неплатоспроможності, що відповідають фінансовому стану потенційного банкрутства боржника, так як за підсумками періодів, які були предметом дослідження, мали місце ознаки поточної неплатоспроможності, коефіцієнти покриття, забезпечення власними засобами (Кз) та коефіцієнт автономії (фінансової стабільності) були значно менші за їх нормативні значення. При цьому спостерігається позитивна динаміка показників, що при застосуванні санаційної процедури сприятиме відновленню платоспроможності боржника.

Суд приймає до уваги, що наявність ознак критичної неплатоспроможності характерно для підприємств, відносно яких порушено провадження у справі про банкрутство, оскільки самостійно боржник не має можливості розрахуватися перед кредиторами, має дефіцит грошових коштів.

Процедура відновлення платоспроможності боржника - санація має на меті за рахунок спеціальних заходів вирішити проблему дефіциту грошових коштів та реструктурувати боргові зобов`язання.

Відповідно до плану санації боржника дефіцит грошових коштів покривається за рахунок отриманих від інвестора інвестицій, які допомагають розрахуватися перед кредиторами. Умови інвестування описані у п. 5.2.5. «Часткове виконання зобов`язань третьою особою інвестором».

З огляду на доводи апелянтів про кращі умови у ліквідаційній процедурі внаслідок можливого застосування і реалізації інституту субсидіарної відповідальності, який врегульований у ч.2 ст. 61 КУзПБ, з урахуванням значної кількості активів у бенефіціарних власників боржника та представників виконавчих органів товариства, то це не може бути переконливим та актуальним доводом, оскільки для реалізації такого виді відповідальності належить ще отримати позитивне судове рішення в майбутньому. Тобто, такі заперечення і доводи одного із апелянтів зводяться до припущень, які можуть настати, а можуть і не настати, і вони безпосередньо не вказують на наявність достатнього для погашення вимог активу боржника, а опосередковано і у майбутньому на можливість отримання такого активу.

Щодо аналізу фінансово-господарської діяльності боржника та невідповідність його методикам.

Наказом Міністерства юстиції України від 24.10.2019 року № 3258/5 «Про затвердження примірних форм плану санації боржника у справі про банкрутство та плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність» затверджено примірну форму плану санації боржника у справі про банкрутство, яка містить інформацію про перелік розділів примірної форми плану санації.

У п. 12 Приміток до примірної форму плану санації боржника у справі про банкрутство зазначено, що у розділі IV плану санації зазначаються відомості про фінансову, господарську, інвестиційну діяльність боржника за 3 роки, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, та висновок щодо загальних перспектив санації і подальшої господарської діяльності підприємства.

План санації боржника містить розділ 4 «Аналіз фінансової, господарської, інвестиційної діяльності боржника, його становища на ринках». Даний розділ містить розрахунок показників поточної платоспроможності, розрахунок (виявлення) ознак критичної неплатоспроможності, розрахунок (виявлення) ознак критичної неплатоспроможності за період з 2013 по 2021 роки включно.

До плану санації додано «Звіт про проведений поглиблений аналіз фінансово-господарської діяльності боржника за період з 2013-2019 роки.

До плану санації додано баланс (Звіт про фінансовий стан) та звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) з 2013 по 1 квартал 2022 року.

План санації містить розрахунок фінансових показників з 2013 по 2021 рік, містить аналіз фінансово-господарської діяльності за період з 2013-2019 роки та баланси, звіти про фінансові результати до 1 кварталу 2022, а отже містить відомості щодо фінансового стану боржника, які відображають реальний фінансовий стан на дату складання плану санації.

Щодо помилки у зазначенні розміру грошових вимог ПАТ «Укргазбанк», то вказане спростовується тим, що відповідно до пояснень розпорядника майна, між ПАТ«Укргазбанк» та ТОВ «Крамниця господаря» було укладено договір поруки №1 від 10.10.2019, відповідно до умов якого поручитель (ТОВ «Крамниця господаря») частково поручається перед банком в сумі, що не перевищує 22 379 800,00 грн за виконання ТОВ ВП «Агро-Союз» зобов`язань по кредитному договору №1/12/к. На виконання умов договорів поруки ТОВ «Крамниця господаря» було перераховано 22 379 800,00 грн. До матеріалів справи додані платіжні доручення, що підтверджують перерахування 22 379 800,00 грн. на користь ПАТ «Укргазбанк».

Відповідно до п.3.9. кредитного договору №1/12/к від 29.02.2012 за наявності заборгованості по кредиту та/або платі за кредит, сторони встановлюють наступну черговість погашення позичальником заборгованості: прострочені комісії; прострочені проценти; прострочена сума основного боргу.

Отже, перераховані ТОВ «Крамниця господаря» грошові кошти на користь банку погасили частково відсотки та суму основного боргу. Після часткового погашення грошові вимоги залишилися у сумі 18 997 666,10 грн (основний борг 4-та черга) та 20 833 836,55 грн (штрафні санкції 6-та черга).

Щодо відсутності математичних розрахунків у плані санації та відстрочення виконання грошових зобов`язань.

Стосовно відстрочення виконання зобов`язань перед забезпеченими кредиторами, зважаючи на очевидний факт недостатності грошових коштів (832 тис. грн - грошові кошти від санаційних заходів протягом 2022 року, проти 482 073 тис. грн (вимоги першої черги та вимоги забезпечених кредиторів) для погашення кредиторських вимог та поступове надходження грошових коштів від санаційних заходів, зважаючи на об`єктивні на незалежні від боржника фактори (воєнний стан в Україні та пов`язані з ним наслідки для суб`єктів господарювання), відстрочення виконання зобов`язань фактично у чотири місяці (з 30.08.2022 затвердження плану санації до 01.01.2023) є економічно обумовленим та погодженим більшістю голосів кредиторів. Наведене не суперечить вимогам КУзПБ.

Планом санації також передбачено розстрочення виконання грошових зобов`язань боржника перед кредиторами з 2022 по 2028 роки у три етапи:

1. 2022 рік - погашення грошових вимог першої черги реєстру вимог кредиторів;

2. 2023 - 2028 роки - погашення грошових вимог забезпечених кредиторів (вимоги внесені окремо до реєстру вимог кредиторів);

3. 2028 роки - погашення грошових вимог четвертої черги реєстру вимог кредиторів.

Аналогічно відстроченню, розстрочення виконання зобов`язань пов`язано із відсутністю у боржника грошових коштів задля одночасного погашення всіх кредиторських вимог.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що розділ 5 плану санації містить таблицю 15 з детальною інформацією про розмір грошових коштів, що надходитимуть від санаційних заходів: 832 тис.грн 2022 рік, 15 098,4 тис.грн-2023 рік, 33 237,9 тис. грн 2024 рік, 32 673,4 тис. грн - 2025 рік, 30 582 тис. грн 2026 рік, 30468 тис. грн - 2027 рік, 33 360 тис. грн. - 2028 рік.

Таблиці 12-14 містять розрахунок чистого грошового потоку від господарської діяльності, таблиці 6 -7 містять інформацію про прогнозоване надходження грошових коштів від продажу частини майна боржника, таблиця 9 містить інформацію про прогнозоване надходження грошових коштів від стягнення дебіторської заборгованості, таблиця 10 - містить інформацію про прогнозоване надходження грошових коштів від інвестора.

Вказане спростовує твердження скаржників про відсутність розрахунків в наданому для затвердження плані санації боржника в частині розстрочення виконання зобов`язань та обчислення загального строку виконання плану санації.

Щодо продажу активів боржника.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 56 КУзПБ передбачено, що продажу у процедурі санації підлягає лише майно боржника, зазначене в затвердженому в установленому порядку плані санації.

Планом санації боржника передбачено продаж частини майна, яке знаходиться на значний відстані від місцезнаходження керівних органів боржника, та частини майна, що не використовується. В результаті відчуження такого майна, очікуваний економічний ефект прогнозується на рівні 9 903,5 тис. грн.

Апелянти не погоджуються з наведеними у плані санації строками продажу частини майна боржника, та вважають, що наявність актуальних договорів оренди заважає відповідному продажу.

Керуючий санацію в обґрунтування строків реалізації майна зазначав, що наявність договорів оренди значно зменшує привабливість вказаних об`єктів для потенційних покупців відповідного майна, адже новий власник може і не мати намір здавати майно в оренду, а використовувати майно у власній господарській діяльності. При цьому не матиме можливості розірвати договір, адже приписами ст.783 ЦК України встановлені виключні випадки за умови яких можливе розірвання договору найму. Відтак наявність боржника правовідносин може вплинути як на попит так і на кінцеву вартість продажу майна боржника. У зв`язку з чим, планом санації і передбачено поступовий продаж майна боржника, метою якого є продаж майна на найвигідніших для боржника умовах.

Такі висновки розпорядника майна апелянтами не спростовано будь-якими обставинами чи доказами.

До плану санації додано Висновок про вартість майна до звітів №2005/01-10 від 20.05.22, в якому зазначена вартість всіх активів боржника.

Судом встановлено, що за початкову вартість продажу майна боржника прийнято вартість, визначену суб`єктом оціночної діяльності.

Пункт 5.2.2 розділу 5 плану санації містить інформацію про порядок продажу/погодження умов продажу майна боржника, який узгоджується із вимогами розділу V КУзПБ «Продаж майна в провадженні у справі про банкрутство», зокрема погодження умов продажу майна із комітетом кредиторів, забезпеченим кредитором або судом, що спростовує доводи апелянтів стосовно відсутності погодження умов продажу майна боржника, що є предметом забезпечення, із забезпеченим кредитором.

При цьому, визначена у плані санації вартість продажу майна боржника не є кінцевою ціною продажу, яка залежить від багатьох факторів, зокрема наявності потенційних покупців, привабливості відповідного майна на ринку нерухомості, ситуації у країні (в контексті дії/закінчення воєнного стану).

Щодо розміру, можливості та правомірності списання (прощення) боргів.

Планом санації передбачається часткове прощення кредиторських зобов`язань, а саме:

- в розмірі 65 % заборгованості перед кожним кредитором, вимоги якого включені до класу забезпечених кредиторів (внесені окремо до реєстру вимог кредиторів);

- в розмірі 85 % заборгованості перед кожним кредитором, вимоги якого включені до класу незабезпечених кредиторів (четверта черга реєстру вимог кредиторів).

Детально розмір вимог кредиторів, який буде прощений на умовах плану санації та розмір грошових вимог який буде погашений в порядку та умовах, визначених планом санації відображено в таблиці 16.

Отже, на умовах плану санації підлягають:

- прощенню виходячи з умов ч.2 ст. 47 КУзПБ грошові вимоги з неустойки у розмірі 93 125 481, 17 грн;

- прощенню вимоги забезпечених кредиторів (65 %) у розмірі 266 323 379, 08 грн;

- прощенню вимоги конкурсних кредиторів (85 %) у розмірі 183 753 268, 64 грн.

Судом враховується, що законодавство України про банкрутство не визначає мінімального розміру часткового задоволення вимог кредиторів (максимального розміру прощення боргу).

Фактичний розмір задоволення боржником вимог кредиторів згідно з планом санації не може свідчити про зловживання боржника, оскільки: рішення про схвалення плану санації приймають кредитори; участь у прийнятті рішення про схвалення (відхилення) плану санації не беруть кредитори, які є заінтересованими особами стосовно боржника; розмір задоволених вимог кредиторів, які проголосували проти схвалення плану санації, не буде меншим у процедурі санації, ніж розмір вимог, який був би задоволений у разі введення процедури ліквідації.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції вірно встановив і зазначив, що голосування за план санації проведено у відповідності до вимог ч. ч. 1, 3, 4 ст. 52 КУзПБ, план санації відповідає вимогам ст. ст. 51, 52 КУзПБ.

Процедура санації відповідно до плану санації, затвердженого судом першої інстанції, є вигідною для боржника, оскільки виконання плану санації матиме наслідком повне звільнення боржника від боргів, збереження боржника як юридичної особи, відновлення господарської діяльності боржника, створення нових робочих місць з забезпеченням працівникам соціальних гарантій.

Судом відхиляються доводи АТ «Укрексімбанк» стосовно проведення санації за рахунок виключно забезпечених кредиторів, оскільки відповідно до плану санації розмір прощення вимог конкурсних кредиторів 4 черги складає 85%, що на 20% більше за розмір прощення вимог забезпечених кредиторів.

Судом також перевірено відсотковий розмір прощення вимог АТ «Укрексімбанк», та встановлено, що розмір вимог кредитора, визнаний судом першої інстанції дорівнює 82 032 125,80 грн, з яких 10 754 490,68 грн вимоги по пені, 71 277 635,12 грн вимоги основного боргу, відсотках, інфляційним втратам та 3% річних.

Відповідно до ч.2 ст.47 КУзПБ, погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.

Відповідно до п. 5.2.6 плану санації, вимоги, що складаються з неустойки підлягають прощенню в силу означеної вище норми закону.

В той же час планом санації передбачено прощення суми основного боргу кредиторів (без неустойки): в розмірі 65 % заборгованості перед кожним кредитором, вимоги якого внесені до класу забезпечених кредиторів (внесені окремо до реєстру вимог кредиторів); в розмірі 85 % заборгованості перед кожним кредитором, вимоги якого внесені до класу незабезпечених кредиторів (4-та черга реєстру вимог кредиторів).

Отже, планом санації обраховано 65% прощення від суми основного боргу 71 277 635,12 грн, а не від загальної суми вимог 82 032 125,80 грн, що визнана ухвалою суду від 13.11.2019.

Тому, розмір прошення вимог всіх кредиторів у плані санації однаковий для кредиторів кожного класу.

Щодо переваг форм власності.

Згідно ст. 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Тому твердження апелянта ПАТ «Укрсоцбанк» про надання переваги інтересам держави, яка є власником усіх корпоративних прав банку, суперечить означеним вище основоположним нормам і Конституції України, і іншим нормам чинного законодавства, яке повинно відповідати їй.

Надаючи оцінку усім доводам апеляційних скарг в сукупності, суд апеляційної інстанції також звертає увагу на таке.

Застосовуючи частково принципи господарського судочинства «змагальності» і «диспозитивності», передбачені ст.ст. 13 та 14 ГПК України, з урахуванням принципу «судового контролю», який випливає із системного аналізу усіх норм КУзПБ та про одночасне існування яких у справах про банкрутство в межах процедури санації зроблено правовий висновок у п. 92 постанови Касаційного господарського суду у Складі Верховного Суду від 23.12.2021 у справі № 924/1155/18, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що навіть не беручи до уваги доводи апеляційних скарг, критичне спростування апелянтами умов плану санації в частині заходів щодо відновлення платоспроможності, не може ґрунтуватися виключно на запереченнях щодо таких заходів (умов), а повинно спростовуватися запропонованими альтернативними, більш економічно обґрунтованими на думку скаржників-кредиторів, що проголосували саме проти такого плану санації заходами, які дадуть більш економічно ефективніші і передбачувані позитивні наслідки виконанням плану санації за умови внесення їх конкретних пропозицій, взамін існуючим у оспорюваному плані санації.

У протилежному випадку, увесь розділ III «Санація боржника» не матиме практичного застосування і носитиме декларативний характер, і тягар відповідальності за неефективний план санації лягатиме саме на суд, який повинен дати економічний, в сукупності з юридичною оцінкою, висновок, що не випливає із суті і змісту законодавства про банкрутство та повноважень зборів кредиторів на схвалення такого відповідно до ст. 52 КУзПБ. Саме у такому випадку буде мати місце втручання суду у цивільно-правові, конкурсні правовідносини, які внаслідок неплатоспроможності боржника виникли виключно між кредиторами і боржником, і роль суду у них зводиться у спосіб надання допомоги учасникам у подоланні наслідків неплатоспроможності з максимальним задоволенням вимог таких кредиторів.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ч.4 ст.11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі Серявін та інші проти України (заява №4909/04 від 10.02.2010) вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на зазначене, судом апеляційної інстанції під час ухвалення даної постанови спростовувалися основні, юридично значущі аргументи апелянтів які ними зазначалися у апеляційній скарзі як підстави для скасування судового рішення суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч.ч. 1, 2 ст. 76, ч.ч 1, 2 ст. 77, ч.ч 1-3 ст. 86 ГПК України, дотримуючись принципу змагальності, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З підстав викладеного та з приводу означених вище процесуальних норм, доводи апеляційних скарги не спростовують правильності висновків місцевого господарського суду, викладених у оскаржуваній ухвалі, з якими погоджується й суд апеляційної інстанції, тому апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а оскаржувана ухвала залишенню без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вище, оскільки апеляційний господарський суд прийшов до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, судовий збір за подання таких залишається за апелянтами.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 30.08.2022 у справі № 909/82/16 залишити без змін, а апеляційні скарги ПАТ «Укрексімбанк» та ПАТ «Укргазбанк», без задоволення.

2. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції залишити за апелянтами.

3. Справу повернути на адресу місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, а можливість її оскарження в касаційному порядку до Верховного Суду залежить від урахування положень ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя О.І. МАТУЩАК

Судді Б.Д.ПЛОТНІЦЬКИЙ

О.С.СКРИПЧУК