ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

06 квітня 2023 року м.Харків Справа № 913/35/16

Господарський суд Луганської області у складі судді Масловського С.В., розглянувши заяву Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Луганськгаз № 01-02-45/277 від 11.02.2022 про визнання наказу таким, що частково не підлягає виконанню у справі за позовом Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м. Київ
до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз, м. Сєвєродонецьк, Луганської області
про стягнення 17374064 грн 88 коп.
Секретар судового засідання Пата А. С.
У засіданні брали участь:
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: представник не прибув;
від органу виконання судового рішення: представник не прибув.
11.01.2016 Дочірня компанія Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України звернулась до Господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 17374064 грн 88 коп., з яких 11980737 грн 25 коп. основний борг; 2090001 грн 55 коп. пеня; 542656 грн 95 коп. штраф; 2489174 грн 35 коп. інфляційні витрати; 271494 грн 78 коп. 3 % річних.
Рішенням Господарського суду Луганської області від 10.03.2016 позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз на користь Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України суму основного боргу 11980737 грн 25 коп.; пеню в розмірі 2090001 грн 55 коп.; 3% річних в розмірі - 269703 грн 31 коп.; штраф у розмірі 542656 грн 95 коп, інфляційні витрати в розмірі 2489174 грн 78 коп., а також судовий збір у розмірі 182700 грн 00 коп.

28.03.2016 на виконання рішення Господарського суду Луганської області видано наказ №913/35/16 від 28.03.2016.

15.11.2016 Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Луганськгаз звернулося до Господарського суду Луганської області з заявою №01-02-54/1986 від 11.11.2016 про відстрочку виконання рішення Господарського суду Луганської області від 10.03.2016 на три роки, а саме до 11.11.2019.

Ухвалою Господарського суду Луганської області 24.11.2016 заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз №01-02-54/1986 від 11.11.2016 про відстрочку виконання рішення Господарського суду Луганської області від 10.03.2016 на три роки задоволено частково. Надано Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації Луганськгаз відстрочку виконання рішення Господарського суду Луганської області у справі №913/35/16 від 10.03.2016 строком на два місяці до 24.01.2017.

20.01.2017 Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Луганськгаз звернулося до Господарського суду Луганської області з заявою №01-02-43/104 від 18.01.2017 про розстрочку виконання рішення Господарського суду Луганської області №913/35/16 від 10.03.2016 на період з лютого 2017 року по грудень 2026 року, зі сплатою 99839,48 грн в період з лютого 2017 року по лютий 2022 року та зі сплатою 192710,09 грн в період з лютого 2022 року по грудень 2026 року.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 09.02.20217 заяву №01-02-43/104 від 18.01.2017 Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз про надання розстрочки виконання рішення суду задоволено частково. Розстрочено виконання рішення Господарського суду від 10.03.2016 у справі №913/35/16 в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз на користь Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України заборгованості у сумі 11980737 грн 25 коп., пені в сумі 2090001 грн 55 коп., штрафу у сумі 542656 грн 95 коп., інфляційних втрат у сумі 2489174 грн 78 коп., 3% річних у сумі 269703 грн 31 коп., судового збору в сумі 182700 грн 00 коп. (всього 17554973 грн 84 коп.) наступним чином:

- 292582 грн 90 коп. по 28.02.2017 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.03.2017 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 30.04.2017 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.05.2017 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 30.06.2017 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.07.2017 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.08.2017 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 30.09.2017 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.10.2017 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 30.11.2017 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.12.2017 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.01.2018 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 28.02.2018 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.03.2018 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 30.04.2018 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.05.2018 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 30.06.2018 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.07.2018 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.08.2018 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 30.09.2018 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.10.2018 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 30.11.2018 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.12.2018 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.01.2019 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 28.02.2019 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.03.2019 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 30.04.2019 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.05.2019 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 30.06.2019 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.07.2019 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.08.2019 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 30.09.2019 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.10.2019 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 30.11.2019 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.12.2019 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.01.2020 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 29.02.2020 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.03.2020 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 30.04.2020 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.05.2020 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 30.06.2020 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.07.2020 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.08.2020 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 30.09.2020 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.10.2020 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 30.11.2020 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.12.2020 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.01.2021 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 28.02.2021 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.03.2021 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 30.04.2021 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.05.2021 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 30.06.2021 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.07.2021 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.08.2021 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 30.09.2021 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.10.2021 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 30.11.2021 (включно);

- 292582 грн 90 коп. по 31.12.2021 (включно);

- 292582 грн 74 коп. по 31.01.2022 (включно).

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.03.2017 апеляційну скаргу Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України на ухвалу Господарського суду Луганської області від 09.02.2017 у справі №913/35/16 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Луганської області від 09.02.2017 у справі №913/35/16 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.07.2017 касаційну скаргу Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України залишено без задоволення. Постанову від 22.03.2017 Донецького апеляційного господарського суду у справі №913/35/16 залишено без змін.

17.02.2022 на адресу Господарського суду Луганської області від Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Луганськгаз надійшла заява №01-02-45/277 від 11.02.2022 про визнання наказу Господарського суду Луганської області від 28.03.2016 № 913/35/16 таким, що частково не підлягає виконанню.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що 14.01.2022 між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» (Первісний кредитор, далі АТ «Луганськгаз») та Дочірньою компанією «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (Новий кредитор, далі ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України») укладено договір відступлення права вимоги №5/01-20-22 НП, відповідно до п. 1 якого первісний кредитор відступає новомукредитору, а новий кредитор набуває право вимоги до Акціонерного товариства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» (боржник) за грошовим зобов`язанням (далі зобов`язання), належним первісному кредитору на підставі наступних документів: копії типового договору розподілу природного газу від 01.01.2016 №0942003N1EDP016, додаткової угоди від 27.08.2019 до вказаного договору, актів наданих послуг з розподілу природного газу і яке частково підтверджується рішенням Господарського суду Луганської області від 27.10.2020 у справі №913/538/20, яке набрало законної сили та на виконання кого видано наказ від 06.10.2020 №913/538/20, актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.11.2021, підписаним між первісним кредитором та боржником, та замінює первісного кредитора у зобов`язанні.

17.01.2022 АТ «Луганськгаз» листом №01-02-38/77 від 17.01.2022 направило ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог №01-02-38/77 від 17.01.2022 та просило після проведення зарахувань в бухгалтерському обліку надіслати підписані акти звіряння.

У вказаній заяві АТ «Луганськгаз» заявило про припинення зобов`язання ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» на суму 100841864 грн 09 коп. за договором відступлення права вимоги від 14.01.2022 №5/01-20-22 НП та часткове припинення зобов`язання АТ «Луганськгаз» на загальну суму 100841 864 грн. 09 коп., у тому числі на суму 5251653 грн 69 коп. (у тому числі 2489174 грн 78 коп. інфляційні втрати, 129820 грн 41 коп. 3% річних, 2090001 грн 55 коп. пеня, 542656 грн 95 коп. штраф) відповідно до рішення Господарського суду Луганської області від 10.03.2016 у справі №913/35/16.

Згідно акту звірки розрахунків від 24.01.2022 заборгованість за договором про реструктуризацію заборгованості №14/12-173 від 28.05.2021, яка стала підставою для винесення Господарським судом Луганської області рішення від 10.03.2016 у справі №913/35/16 та видання наказу від 28.03.2016 №913/35/16, відсутня.

У зв`язку з викладеним АТ «Луганськгаз» просило визнати наказ Господарського суду Луганської області від 28.03.2016 №913/35/16 в частині стягнення 5251653 грн 69коп. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 17.02.2022 призначено розгляд заяви Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Луганськгаз № 01-02-45/277 від 11.02.2022 про визнання наказу таким, що частково не підлягає виконанню в судовому засіданні на 23.02.2022 о 14 год. 30 хв.

У судовому засіданні 23.02.2022 постановлено ухвалу про відкладення розгляду заяви на 02.03.2022 об 11 год 15 хв., яку відповідно до ч. 5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Через загрозу життю та здоров`ю відвідувачів та працівників суду судове засідання, призначене на 02.03.2022 не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 13.02.2023 судове засідання призначено на 03.03.2023 о 15 год. 15 хв.

У судовому засіданні 03.03.2023 постановлено ухвалу про відкладення розгляду заяви на 06.04.2023 о 15 год 20 хв., яку відповідно до ч. 5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви про визнання наказу таким, що частково не підлягає виконанню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 129 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частиною 1 ст. 18 ГПК України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За змістом ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах «Півень проти України», «Горнсбі проти Греції»).

Крім того, Конституційний Суд України також вказував, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (рішення від 13.12.2012 у справі № 18-рп/2012), а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (рішення від 25.04.2012 у справі №11-рп/2012).

Загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні унормовані ст. 512 ЦК України, в силу якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Приписами ст. 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Суд зазначає, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. При цьому, заміна кредитора у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, установлених договором або законом.

Згідно зі ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

При тлумаченні наведених норм слід виходити з того, що зустрічність вимог передбачає одночасну участь сторін у двох зобов`язаннях, де кредитор за одним зобов`язанням є боржником в іншому. Тобто, сторони одночасно беруть участь у двох зобов`язаннях, і при цьому кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, і навпаки. Що ж до однорідності вимог, то вона визначається їхньою правовою природою та матеріальним змістом (вираженням) і не залежить від підстав, що зумовили виникнення зобов`язань. Це означає, що вимоги вважаються однорідними, якщо зобов`язання сторін стосовно одна до одної мають бути виконані однаково, тоді як підстави виникнення зобов`язань можуть бути різними.

Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №817/1200/15.

Крім того, Верховний Суд в низці судових рішень дотримуються послідовної позиції щодо умов, яким мають відповідати вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, зокрема, вони мають: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань із передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог поширюється на їхню правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); 3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги (постанови від 31.01.2020 у справі №1340/3649/18, від 16.04.2019 у справі №911/483/18 та від 21.11.2018 у справі №755/9929/15-ц).

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

За приписами ч.ч. 1-2 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі №755/15479/14-ц.

Отже, припинення зобов`язання зарахуванням є самостійною матеріально-правовою підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.10.2018 №910/9026/13, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, проте, не здійснюється перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків.

За змістом ч.ч. 4-5 ст. 328 ГПК України про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Судом встановлено, що між Дочірньою компанією «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (кредитор, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Луганськгаз», яке в подальшому перейменоване на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» (боржник, відповідач) 31.12.2009 було укладено договір №06/09-2247 поставки природного газу та 28.05.2012 договір №14/12-173 про реструктуризацію заборгованості.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 10.03.2016 у справі №913/35/16, позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Луганськгаз на користь Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України суму основного боргу 11980737 (одинадцять мільйонів дев`ятсот вісімдесят тисяч сімсот тридцять сім) грн 25 коп.; пеню в розмірі 2090001 (два мільйони дев`яносто тисяч одна) грн 55 коп.; 3% річних в розмірі - 269703 (двісті шістдесят дев`ять тисяч сімсот три) грн 31 коп.; штраф у розмірі 542656 (п`ятсот сорок дві тисячі шістсот п`ятдесят шість) грн 95 коп, інфляційні витрати в розмірі 2489174 (два мільйони чотириста вісімдесят дев`ять тисяч сто сімдесят чотири) грн 78 коп., а також судовий збір у розмірі 182700 (сто вісімдесят дві тисячі сімсот) грн 00 коп.

На виконання рішення, яке набрало законної сили 26.03.2016, було видано наказ Господарського суду Луганської області від 28.03.2016 №913/35/16.

Державним відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України була винесена постанова про постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №50910599 з примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 28.03.2016 №913/35/16.

14.01.2022 між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» (Первісний кредитор, далі АТ «Луганськгаз») та Дочірньою компанією «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (Новий кредитор, далі ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України») укладено договір відступлення права вимоги №5/01-20-22 НП, відповідно до п. 1 якого первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор набуває право вимоги до Акціонерного товариства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» (боржник) за грошовим зобов`язанням (далі зобов`язання), належним первісному кредитору на підставі наступних документів: копії типового договору розподілу природного газу від 01.01.2016 №0942003N1EDP016, додаткової угоди від 27.08.2019 до вказаного договору, актів наданих послуг з розподілу природного газу і яке частково підтверджується рішенням Господарського суду Луганської області від 27.10.2020 у справі №913/538/20, яке набрало законної сили та на виконання кого видано наказ від 06.10.2020 №913/538/20, актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.11.2021, підписаним між первісним кредитором та боржником, та замінює первісного кредитора у зобов`язанні.

Пунктом 2 даного договору передбачено, що за договором новий кредитор набуває права вимагати від боржника належного та реального виконання зобов`язання, строк виконання якого настав, щодо сплати боргу в сумі 100841864 грн 09 коп., що виникло на підставі документів, визначених п. 1 договору та додатково підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.11.2021, підписаним між первісним кредитором та боржником, включаючи право на нарахування і отримання неустойки (штрафу, пені), процентів річних та інфляційних втрат.

Моментом переходу до нового кредитора права вимоги первісного кредитора, визначеного п. 2 договору, до боржника, а також датою укладення договору є дата підписання договору сторонами (п. 3 договору).

За умовами п.п. 4-5 договору належним чином завірені копії документів/оригінали документів, вказані у п.п. 1, 2 договору, які засвідчують наявність і дійсність основного боргу, передаються первісним кредитором новому кредитору на дату укладання договору, на підставі акту приймання-передачі документів, підписаного сторонами. Повідомлення боржника про відступлення права вимоги, визначеного п. 2 договору, на користь нового кредитора здійснюється первісним кредитором.

За відступлення права вимоги, визначеного п. 2 Договору, новий кредитор зобов`язаний сплатити первісного кредитору 100841864 грн 09 коп. протягом 10 робочих днів з дати укладання договору та отримання новим кредитором документів, визначених п.п. 4, 5 договору. Розрахунок здійснюється в порядку та спосіб не заборонений законом, у тому числі шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог згідно зі ст. 601 ЦК України (п. 6 договору).

Сторони в п. 14 домовились, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

17.01.2022 АТ «Луганськгаз» листом №01-02-38/77 від 17.01.2022 направило ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог №01-02-38/77 від 17.01.2022 та просило після проведення зарахувань в бухгалтерському обліку надіслати підписані акти звіряння.

Відповідно до заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог №01-02-38/77 від 17.01.2022 ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» має грошове зобов`язання перед АТ «Луганськгаз» на суму 100841864 грн 09 коп., що утворилось за договором відступлення права вимоги від 14.01.2022 №5/01-20-22 НП, строк виконання якого настав.

В свою чергу, АТ «Луганськгаз» має грошове зобов`язання перед ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» на загальну суму 234269515 грн. 21 коп., у тому числі на суму 5251653 грн 69 коп. (у тому числі 2489174 грн 78 коп. інфляційні втрати, 129820 грн 41 коп. 3% річних, 2090001 грн 55 коп. пеня, 542656 грн 95 коп. штраф) відповідно до рішення Господарського суду Луганської області від 10.03.2016 у справі №913/35/16.

У вказаній заяві АТ «Луганськгаз» заявило про припинення зобов`язання ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» на суму 100841864 грн 09 коп. за договором відступлення права вимоги від 14.01.2022 №5/01-20-22 НП та часткове припинення зобов`язання АТ «Луганськгаз» на загальну суму 100841 864 грн. 09 коп., у тому числі на суму 5251653 грн 69 коп. (у тому числі 2489174 грн 78 коп. інфляційні втрати, 129820 грн 41 коп. 3% річних, 2090001 грн 55 коп. пеня, 542656 грн 95 коп. штраф) відповідно до рішення Господарського суду Луганської області від 10.03.2016 у справі №913/35/16.

Згідно акту звірки розрахунків від 24.01.2022 заборгованість за договором про реструктуризацію заборгованості №14/12-173 від 28.05.2021, яка стала підставою для винесення Господарським судом Луганської області рішення від 10.03.2016 у справі №913/35/16 та видання наказу від 28.03.2016 №913/35/16, відсутня.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що зобов`язання боржника АТ «Луганськгаз» за наказом у даній справі зі сплати заборгованості на суму 5251653 грн 69 коп. перед стягувачем ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» відсутнє у зв`язку з його припиненням внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог, при цьому доказів закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом матеріали справи не містять, а тому наявні підстави для визнання наказу Господарського суду Луганської області від 28.03.2016 №913/35/16 таким, що не підлягає виконанню частково у вказаній частині.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» № 01-02-45/277 від 11.02.2022 про визнання наказу Господарського суду Луганської області від 28.03.2016 №913/35/16 таким, що частково не підлягає виконанню є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 120, 233-235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» № 01-02-45/277 від 11.02.2022 про визнання наказу Господарського суду Луганської області від 28.03.2016 №913/35/16 таким, що частково не підлягає виконанню задовольнити.

2. Визнати наказ Господарського суду Луганської області від 28.03.2016 №913/35/16 про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» в частині заборгованості на суму 5251653 грн 69 коп., з яких 2489174 грн 78 коп. інфляційні втрати, 129820 грн 41 коп. 3% річних, 2090001 грн 55 коп. пеня, 542656 грн 95 коп. штраф, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 13.04.2023.

Суддя Сергій МАСЛОВСЬКИЙ