ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.04.2023 Справа № 908/1191/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі суду: судді Боєвої О.С., розглянувши заяву б/н від 29.03.2023, що надійшла 13.04.2023 від

заявника: Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49094, місто Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50)

до боржника: Фізичної особи-підприємця Шершень Катерини Олександрівни ( АДРЕСА_1 )

про видачу судового наказу про стягнення суми 136469,44 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області 13.04.2023 надійшла заява Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про видачу судового наказу до боржника Фізичної особи-підприємця Шершень Катерини Олександрівни про стягнення суми 136469,44 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 13.04.2023 здійснено автоматичний розподіл зазначеної заяви між суддями та визначено її до розгляду судді Боєвій О.С.

Розглянувши матеріали заяви, встановивши всі наявні обставини, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з наступного.

Положеннями ч. 2 ст. 4 ГПК України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених прав, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з поданої Акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заяви та доданих до неї документів, вимога про стягнення суми грошової заборгованості виникла на підставі кредитного договору №б/н від 31.08.2021, який є за своєю правовою природою договором приєднання та складається з Анкети-заяви від 31.08.2021 та Умов та правил надання послуг «КУБ», укладених через систему інтернет-клієнт-банкінгу та підписаних із використанням електронного цифрового підпису, у зв`язку із невиконанням боржником зобов`язання щодо своєчасного повернення отриманих кредитних коштів у розмірі 116666,65 грн та оплати заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 19802,79 грн. Загальна сума вимог складає 136469,44 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2023 (268400,00 грн.).

В обґрунтування заявлених вимог про стягнення 136469,44 грн заявник до заяви надав, зокрема, копії виписок по рахунках (тіло кредиту, заборгованості по комісії за користування кредитом).

Втім, надані заявником виписки по рахунках не є належним доказом виконання АТ КБ «Приватбанк» зобов`язань за кредитним договором та, як наслідок доказом наявності у ФОП Шершень К.О. боргу, оскільки стосуються правовідносин між Банком та ФОП Поздняковою Ю.А. за період з 01.01.2000 по 06.02.2023.

Отже із доданих до заяви заявником документів неможливо встановити факт наявності у боржника заборгованості у зазначеному розмірі в рамках кредитного договору №б/н від 31.08.2021.

З зазначеного слідує про порушення заявником положень ст. 150 ГПК України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи досліджені матеріали, суд визнає доводи заявника, викладені у заяві від 29.03.2023, необґрунтованими, а заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у відповідності до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150-152, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК» у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шершень Катерини Олександрівни заборгованості в сумі 136469,44 грн.

Копію даної ухвали надіслати на адресу заявника та боржника у справі.

Ухвала складена та підписана 20.04.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її складання в порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С.Боєва