ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"07" квітня 2023 р. Справа №914/2304/22
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий суддя О.В. Зварич
судді В.М. Гриців
розглянув у письмовому провадженні заяву Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» б/н від 27.03.2023 року (вх. № 01-05/972/23 від 29.03.2023 року) про винесення додаткової постанови у справі №914/2304/22
за апеляційною скаргою Мурованської сільської ради територіальної громади Львівського району Львівської області за № 90 від 25.01.2023 року (вх. № 01-05/258/23 від 26.01.2023 року)
на рішення господарського суду Львівської області від 22.12.2022 року
у справі № 914/2304/22
за позовом: Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (надалі ПрАТ «Львівобленерго»)
до відповідача: Мурованської сільської ради територіальної громади Львівського району Львівської області (надалі Мурованська сільська рада)
Рішенням господарського суду Львівської області від 22.12.2022 року у справі №914/2304/22 (суддя С.М. Коссак) задоволено позов ПрАТ «Львівобленерго». Стягнуто з Мурованської сільської ради на користь ПрАТ «Львівобленерго» 64599,86 грн заборгованості за недообліковану електричну енергію та 2481,00 грн судового збору.

Відповідач подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду.

Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 року відкрито апеляційне провадження у справі № 914/2304/22 та ухвалено здійснити перегляд рішення господарського суду Львівської області від 22.12.2022 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 року (головуючий-суддя О.В. Зварич судді: В.М. Гриців, І.Б. Малех) апеляційну скаргу Мурованської сільської ради залишено без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 22.12.2022 року у справі №914/2304/22 без змін. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладено на скаржника.

29.03.2023 року від представника позивача Левицької І.В., яка діє на підставі ордеру серії ВС № 1164056 від 02.02.2023 року, надійшла заява б/н від 27.03.2023 року (вх. № 01-05/972/23 від 29.03.2023 року) про винесення додаткової постанови у справі №914/2304/22, в якій заявник просить стягнути з Мурованської сільської ради на користь ПрАТ «Львівобленерго» 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

З підстав, зазначених в ухвалі від 29.03.2023 року, суд ухвалив розглянути заяву ПрАТ «Львівобленерго» в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Одночасно суд роз`яснив сторонам у справі про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, пояснення тощо) в електронній формі на електронну адресу суду з використанням електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про електронні довірчі послуги".

З`ясовуючи обставини про ознайомлення сторін з порядком розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №914/2304/22, суд встановив таке.

31.03.2023 року ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 29.03.2023 року надіслано позивачу на адресу, повідомлену в позовній заяві та в заяві про ухвалення додаткового рішення, а відповідачу Мурованській сільській раді на офіційну електронну адресу.

Згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №220 заявнику (позивачу) вручено ухвалу суду від 29.03.2023 року.

Відповідач не подавав письмових заперечень проти заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

При винесенні додаткової постанови суд виходить з таких мотивів.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У відповідності до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

У даній справі відповідач (апелянт) клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, не заявляв.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вище зазначено, що за результатами розгляду справи, здійсненого в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, суд апеляційної інстанції залишив без змін рішення господарського суду Львівської області від 22.12.2022 року у справі №914/2304/22, якими повністю задоволено позов ПрАТ «Львівобленерго».

На підтвердження понесення ПрАТ «Львівобленерго» витрат на послуги адвоката в суді апеляційної інстанції позивач подав копії наступних документів: ордеру серія ВС №1164056 від 02.02.2023 року на надання правничої (правової) допомоги Товариству адвокатом Левицькою І.В. (АО «Юріс Консультус»), договору про надання правничої допомоги № 23/2-2 від 01.02.2023 року, рахунку № 23/017 від 06.02.2023 року на оплату правової допомоги згідно договору № 23/2-2 від 01.02.2023 року, платіжного доручення №2176 від 07.02.2023 року на суму 5000,00 грн.

Відповідно до п. 4.1 договору про надання правничої допомоги № 23/2-2 від 01.02.2023 року, укладеного між АО «Юріс Консультус» та ПрАТ «Львівобленерго», вартість правничої допомоги в суді апеляційної інстанції по справі № 914/2304/22 становить: авансова оплата 5000 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, покликаючись на встановлений в договорі фіксований розмір винагороди Адвокатського об`єднання.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням не тільки того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою і необхідною.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, або є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд враховує, що апеляційний розгляд справи №914/2304/22 відбувався в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, судові засідання не проводились.

Також колегія суддів встановила, що відзив на апеляційну скаргу від імені ПрАТ «Львівобленерго» у даній справі підписав Голова Правління Володимир Матвіїшин. В тексті цього відзиву не зазначено жодних відомостей про те, що його проект складено адвокатом.

При цьому, ГПК України не передбачає обов`язкової участі адвоката у справах, які розглядаються за правилами спрощеного провадження. Отже, звернення позивача за правовою допомогою до адвоката, у справах, де така допомога не є обов`язковою і не зумовлюється складністю справи, є вибором самого позивача.

Наведені обставини дають підстави для висновку про те, що позивач не довів належними доказами факту понесення витрат на професійну правничу допомогу у згаданій справі.

У договорі про надання правничої допомоги клієнт та адвокат вправі визначити розмір винагороди адвоката за надання клієнту юридичних послуг на власний розсуд. Проте, ці витрати не повинні бути непомірним тягарем для іншого учасника справи, який не є стороною цього договору.

Виходячи з аналізу вищеописаних норм права та встановлених судом обставин, колегія суддів констатує відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., пов`язаних із розглядом справи № 914/2304/22 в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» б/н від 27.03.2023 року (вх. № 01-05/972/23 від 29.03.2023 року) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн., пов`язаних із розглядом справи №914/2304/22 в суді апеляційної інстанції.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя І.Б. Малех