ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/60/21

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., без участі представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Тайтен Машинері Україна до Фермерського господарства Віта-Макс про стягнення 43983 грн. 18 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Тайтен Машинері Україна звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Фермерського господарства Віта-Макс (далі-відповідач) про стягнення, на підставі договору оренди сільськогосподарської техніки № TMU-131А-17 від 04.09.2017 року, 24285 грн. 72 коп. боргу, 2666 грн. 25 коп. інфляційних втрат, 17031 грн. 21 коп. 3% річних, що разом становить 43983 грн. 18 коп., та відшкодування судових витрат.

Позов мотивований порушенням відповідачем строків та порядку сплати орендної плати за користування комбайном зернозбиральним Case IH AF 5088,б/в, рік випуску 2011, серійний номер YBG006953, що передано в оренду згідно договору оренди сільськогосподарської техніки № TMU-131А-17 від 04.09.2017 року.

Ухвалами Господарського суду Черкаської області:

від 04.02.2021 року, 16.03.2021 року, 14.04.2021 року позовну заяву, після усунення недоліків встановлених ухвалою суду від 20.01.2021 року, прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/60/21 за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті, яке в подальшому відкладено на 29.04.2021 року;

в судових засіданнях 29.04.2021 року, 18.05.2021 задоволено клопотання відповідача про витребування доказів (в протоколі судового засідання від 18.05.2021 року), оголошено перерву до 13.07.2021 року;

від 13.07.2021 року судове засідання для розгляду справи по суті відкладено на 09.09.2021 року;

в судових засіданнях 09.09.2021 року, 30.09.2021 року оголошено перерву до 19.10.2021 року, запропоновано сторонам подати всі наявні документи для вирішення клопотання відповідача про проведення почеркознавчої експертизи, зобов`язано відповідача забезпечити явку керівника підприємства для отримання зразків підпису.

Відповідач в особі свого представника подав суду:

12.05.2021 року, 02.07.2021 року відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив (вх. № 7563/21, вх. № 10917/21, т. 1 а.с. 73-75, 104-105), за змістом яких просив відмовити у задоволенні позову повністю з мотивів необґрунтованості і недоказаності позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач в особі свого представника зазначив, що комбайн зернозбиральний Case IH AF 5088,б/в, рік випуску 2011, серійний номер YBG006953 не перебував в оренді відповідача; вказані позивачем акти надання послуг від 30.09.2017 року, від 31.10.2017 року, від 30.11.2017 року, 31.12.2017 року, від 31.01.2018 року, від 28.02.2018 року, від 31.03.2018 року, від 25.04.2018 року підписані не керівником відповідача у зв`язку з чим просив суд зобов`язати позивача надати всі оригінали документів, які долучені до позовної заяви з метою їх перевірки на предмет достовірності, застосувати строки позовної давності до позовних вимог;

12.05.2021 року клопотання ( т.1 а.с. 79-80), в якому просив витребувати у позивача вказані у клопотанні докази;

12.05.2021 року клопотання (вх. № 7564/21, т. 1 а.с. 81,83), в якому просив призначити у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення експертів поставити визначені ним питання.

02.07.2021 року доповнення до клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи (вх. № 10654/21, т.1 а.с. 102-103), в якому додатково просив на вирішення експертів поставити питання: Чи відповідає нанесений відтиск печатки у вказаних документах експериментальним та вільним зразкам відтисків печатки Фермерського господарства Віта-Макс?

Представник позивача подав суду:

08.04.2021 року через систему Електронний суд клопотання (вх. № 5781/21,т.1 а.с. 53-54), в якому просив об`єднати в одне провадження позови Товариства з обмеженою відповідальністю Тайтен Машинері Україна до Фермерського господарства Віта-Макс про стягнення 197615 грн. 94 коп. (справа № 925/1/21), про стягнення 321847 грн. 87 коп. (справа №925/28/21, про стягнення ), про стягнення 43983 грн. 18 коп. (справа № 925/60/21), про стягнення 126419 грн. 57 коп. (справа № 925/128/21);

19.05.2021 року відповідь на відзив (вх. № 8052/21, а.с. 91-97), в якій заперечив твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, просив задовольнити позовні вимоги повністю, вказав, що відповідач частково провів оплату орендної плати за спірним договором, тому схвалив його, проте оспорює дійсність підпису керівника на спірному договорі оренди сільськогосподарської техніки № TMU-131А-17 від 04.09.2017 року та укладених на його виконання актах прийому-передачі, актах надання послуг, однак відтиск печатки ним не заперечено на всих вказаних документах;

09.09.2021 року, 30.09.2021 року клопотання (вх. № 14495/21,вх. № 15635/21, а.с. 124-125, 130-134), в якому просив долучити до матеріалів справи додаткові докази;

30.09.2021 року заперечення (вх. № 15636/21, а.с. 139-141), в якому просив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи;

12.10.2021 року клопотання (вх. № 16211/21, а.с. 144-145), в якому просив витребувати у Головного управління Державної податкової служби України у Черкаській області вказану у клопотанні інформацію.

Ухвалами суду від 19.10.2021 року призначено розгляд справи № 925/60/21 за правилами загального позовного провадження, призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, зупинено провадження у справі на період проведення експертизи; витребувано у Головного управління Державної податкової служби України у Черкаській області вказану в ухвалі інформацію.

11.11.2021 року Головне управління Державної податкової служби України у Черкаській області надало суду витребувану ухвалою від 19.10.2021 року інформацію (т.1 а.с. 178).

08.12.2021 року від завідувача Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання (вх. № 19831/21, т.1 а.с. 181) з клопотанням судового експерта Олександра Мамчура про надання додаткових матеріалів (вх. № 19833/21, т.1 а.с. 182-183), які необхідні для проведення судової експертизи.

Ухвалою суду від 10.12.2021 року провадження у справі поновлено, клопотання судового експерта Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів прийнято та призначено до розгляду в судове засідання на 23.12.2021 року; зобов`язано: Товариство з обмеженою відповідальністю Тайтен Машинері Україна надати суду: оригінал договору оренди сільськогосподарської техніки № TMU-131А-17 від 04.09.2017 року;оригінал додатку № 1 до договору оренди сільськогосподарської техніки № TMU-131А-17 від 04.09.2017 року;оригінал акту № 1 прийому-передачі об`єкта оренди до договору оренди сільськогосподарської техніки № TMU-131А-17 від 04.09.2017 року;оригінал акту № 2 прийому-передачі об`єкта оренди (повернення) до договору оренди сільськогосподарської техніки № TMU-131А-17 від 04.09.2017 року;оригінал актів надання послуг № 24063 від 30.09.2017 року, № 25751 від 31.10.2017 року, № 28882 від 30.11.2017 року, № 31004 від 31.12.2017 року, № 1160 від 31.01.2018 року, № 2796 від 28.02.2018 року, № 5050 від 31.03.2018 року, № 8247 від 25.04.2018 року; Фермерське господарство Віта-Макс надати суду: вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_1 (виконані до дати створення досліджуваних документів);умовно-вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_1 (в оригіналах документах); надати інформацію чи має /мав ОСОБА_1 інший/інші варіанти підпису, якщо так, то надати вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки такого варіанту підпису.

Ухвалою суду від 23.12.2021 року, за клопотанням позивача, розгляд клопотання судового експерта Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз відкладено на 13.01.2022 року.

Представник позивача подав суду 13.01.2022 року клопотання (вх. № 501/22), в якому просив долучити до матеріалів справи оригінали документів на виконання ухвали суду від 10.12.2021 року.

Відповідач в особі директора подав суду 13.01.2022 року клопотання (вх. № 845/22), в якому просив долучити до матеріалів справи оригінали документів на виконання ухвали суду від 10.12.2021 року, повідомив, про відсутність у ОСОБА_1 інших варіантів підпису.

Ухвалою суду від 13.01.2022 року задоволено клопотання судового експерта Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Олександра Мамчура вх. № 19833/21 від 08.12.2021 року; приєднано до матеріалів справи подані сторонами на виконання вимог ухвал суду від 10.12.2021 року, 23.12.2021 року докази; проведення судової почеркознавчої експертизи, доручено Черкаському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України здійснювати за наявними у справі та додатково доданими матеріалами; зупинено провадження у справі №925/60/21 до закінчення експертних досліджень і отримання господарським судом висновків експертів.

16.02.2022 року до суду надійшов супровідний лист від завідувача Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Єфіменко А.І. №1549/21-23 від 15.02.2022 року (вх. № 2628/22, т.1 а.с. 227), в якому повідомлено про залишення ухвали суду від 19.10.2021 року про призначення судової почеркознавчої експертизи без виконання через несплату рахунку №4171 від 01.12.2021 року за проведення судової почеркознавчої експертизи, у зв`язку з чим повернено матеріали справи № 925/60/21 до суду.

Ухвалами суду від 21.02.2022 року, 17.03.2022 року, 26.12.2022 року поновлено провадження у справі № 925/60/21, призначено підготовче засідання, яке в подальшому відкладено, з урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, Закону України № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", та призначено на 16.02.2023 року.

Ухвалою суду від 16.02.2023 року підготовче провадження у справі №925/60/21 закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 28.03.2023 року.

Сторони явку представників в судове засідання 28.03.2023 року не забезпечили, позивач в особі свого представника подав суду засобами електронного зв`язку 27.03.2023 року заяву (вх. № 5024/23, т.2 а.с. 1), в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити повністю та провести розгляд справи без його участі.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання відповідно до даних Укрпошти про відстеження поштових відправлень, №885, № 499 ухвали суду від 26.12.2022 року, 16.02.2023 року отримані представником відповідача (т.1 а.с. 247, т.2 а.с. 2), причини неявки представника в судове засідання не повідомив.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані ними заяви по суті справи, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

04.09.2017 року позивач - Товариством з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна» в особі генерального директора Алаторцева Ю.В., як орендодавцем з однієї сторони, та відповідачем Фермерським господарством «Фіта -Макс» в особі голови ФГ Сороки В.А., як орендарем, укладено договір оренди сільськогосподарської техніки №TMU-131А-17 (далі Договір, т. 1 а.с. 10-13), за умовами п. 1.1. якого орендодавець зобов`язався передати за плату орендареві у строкове користування, а орендар - прийняти у строкове користування сільськогосподарську техніку, що визначена в цьому договорі (об`єкт оренди) та сплачувати орендодавцеві орендну плату відповідно до умов цього договору.

Сторони погодили усі істотні умови Договору, зокрема, домовилися про таке:

п. 1.2. відомості про об`єкт оренди наведено у додатку №1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною;

п. 1.3. перехід права власності на майно (сільськогосподарську техніку), наведене орендодавцем у користування орендарю, не відбувається;

п. 3.1. об`єкт оренди передається орендареві відповідно строкам оренди, вказаним в додатку №1, при умові виконання орендарем вимог розділу 5;

п. 3.3. орендар зобов`язаний при прийманні об`єкта в оренду перевірити його технічний стан та комплектність, що зазначається в акті прийому-передачі об`єкта в оренду, який оформлюється сторонами при передачі об`єкта в оренду;

п. 4.1. строк користування об`єктом оренди вказується в додатку №1 до договору, який є невід`ємною частиною. Строк користування об`єктом оренди може бути змінений за згодою сторін;

п.5.1.- розмір орендної плати за орендне користування об`єктом оренди вказується у додатку №1 до договору;

п. 5.3. з метою фіксації факту надання послуг оренди за цим договором, сторони щомісячно складають (підписують та скріплюють печатками) акт прийому-передачі наданих послуг (оренда сільськогосподарської техніки);

п. 7.1.2. орендар зобов`язаний в тому числі своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату та без затримок підписувати необхідну документацію (акти прийому-передачі наданих послуг та ін.) щодо виконання цього договору;

п. 10.1. договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

Договір підписаний представниками обох сторін та скріплений їхніми печатками.

До Договору сторонами складено Додаток № 1 - Відомості про об`єкт оренди (т. 1 а.с. 14), в якому визначили об`єкт оренди - комбайн зернозбиральним Case IH AF 5088, б/в, рік випуску 2011, серійний номер YBG006953; строк оренди з моменту підписання акта прийому-передачі 04.09.2017 року по 25.04.2018 року; розмір орендної плати за весь строк оренди, в т.ч. 20% ПДВ 288848 грн.; строк оплати орендної плати - 100000 грн. до 05.09.2017 року, 188848 грн. до 13.09.2017 року; вартість об`єкта оренди в т.ч. 20% ПДВ 2888480 грн.

Також п. 2. погодили, що орендар зобов`язаний здійснити оплату за цим договором на підставі рахунків орендодавця, які ним виписані з урахуванням п. 1.2. даного додатку таким чином, що сума у гривнях, що підлягає сплаті орендарем на виконання ним зобов`язань за п. 1.2, визначається шляхом множення зазначеного в цьому пункті грошового еквіваленту в іноземній валюті, на курс продажу долара США на УМВБ на момент закриття торгів, на день, який передує дню фактичного здійснення платежу орендарем орендної плати, при цьому підписання додаткових угод та надсилання повідомлень орендодавцю не вимагається. Загальний розмір орендної плати (всього за договором) складається з суми всіх платежів, здійснених орендарем на підставі виставлених орендодавцем рахунків згідно договору.

04.09.2017 року, на виконання умов п. 3.3. Договору представником зі сторони орендодавця генеральним директором Алаторцевим Ю.В., і представником зі сторони орендаря голови ФГ Сороки В., підписано акт прийому-передачі об`єкту оренди №1 в користування орендаря (т. 1 а.с.15).

Із актів надання послуг: №24063 від 30.09.2017 року на суму 31125 грн.86 коп., № 25751 від 31.10.2017 року на суму 38596 грн. 07 коп., №28882 від 30.11.2017 року на суму 37351 грн. 03 коп., № 31004 від 31.12.2017 року на суму 38596 грн.02 коп., № 1160 від 31.01.2018 року на суму 41883 грн. 40 коп., № 2796 від 28.02.2018 року на суму 36384 грн., № 5050 від 31.03.2018 року на суму 40282 грн. 28 коп., № 8247 від 25.04.2018 року на суму 30203 грн. 06 коп. (т.1 а.с. 17-24) вбачається, що відповідач у вказаний період орендованим комбайном зернозбиральним Case IH AF 5088, б/в, рік випуску 2011, серійний номер YBG006953 погодив сплату орендної плати у розмірі 294421 грн. 72 коп., однак оплатив її частково на суму 270136 грн., орендну плату у розмірі 24285 грн. 72 коп. не здійснив за користування об`єктом оренди.

24.08.2018 року, на виконання умов п. 3.3. Договору представником зі сторони орендодавця генеральним директором Алаторцевим Ю.В., і представником зі сторони орендаря голови ФГ Сороки В., підписано акт прийому-передачі об`єкту оренди (повернення )№2 з користування орендаря (т. 1 а.с.16).

За розрахунком позивача, викладеним у позовній заяві, заборгованість відповідача за користування комбайном зернозбиральним Case IH AF 5088, б/в, рік випуску 2011, серійний номер YBG006953 у період вересня 2017 року квітня 2018 року становить 24285 грн. 72 коп., та підтверджена даними податкових накладних: №36 від 01.09.2017 року, № 315 від 04.09.2017 року, № 24 від 01.11.2017 року, № 780від 13.12.2017 року, №3579 від 25.04.2018 року (т.1 а.с. 132-134), вимога про їх стягнення є предметом спору у справі, що розглядається. Крім того, у зв`язку з простроченням грошових зобов`язань зі сплати орендної плати, позивач нарахував і заявив до стягнення з відповідача на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 17031 грн. 21 коп. 3% річних, 2666 грн. 25 коп. інфляційних втрат, що також є предметом спору у даній справі.

Відповідач заперечив дійсність підписів голови Фермерського господарства Віта-Макс Сороки В.А. на договорі оренди сільськогосподарської техніки № TMU-131А-17 від 04.09.2017 року, додатку №1 до Договору, актах прийому-передачі об`єкта оренди №1 від 04.09.2017 року, №2 від 24.08.2018 року, актах надання послуг: №24063 від 30.09.2017 року, № 25751 від 31.10.2017 року, №28882 від 30.11.2017 року, № 31004 від 31.12.2017 року, № 1160 від 31.01.2018 року, № 2796 від 28.02.2018 року, № 5050 від 31.03.2018 року, № 8247 від 25.04.2018 року, у зв`язку з чим просив провести у справі судову почеркознавчу експертизу.

Ухвалою суду від 19.10.2021 року призначено у справі № 925/60/21 судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, разом з тим призначена судом експертиза не проведена через несплату відповідачем вартості експертизи.

Отже, предметом позову, що розглядається у даній справі, є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення 24285грн. 72коп. орендної плати за користування комбайном зернозбиральним Case IH AF 5088, б/в, рік випуску 2011, серійний номер YBG006953 згідно договору оренди сільськогосподарської техніки № TMU-131А-17 від 04.09.2017 року та стягнення 17031 грн. 21 коп. 3% річних, 2666 грн. 25 коп. інфляційних втрат обумовлених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За правовою природою спірні правовідносини сторін віднесені до договірних зобов`язань найму (оренди). Загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України, про найм (оренду) - параграфом 1 глави 58 ЦК України, а також розділом VІ параграф 5 ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, п.п. 2, 3, 5, 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом, припинення дій, що порушують право, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до частин 1-5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 205 ЦК України визначені вимоги до форми правочину, способів волевиявлення. Згідно з частинами 1, 2 цієї статті ЦК, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

При цьому приписи вказаної статті ЦК кореспондуються з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України, відповідно до якої господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Розділ I книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про зобов`язання, зокрема:

зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст. 509);

сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (ч.ч. 1, 3 ст. 510);

одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525);

зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526);

якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530);

зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 598);

зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599);

порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610);

у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611);

боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612);

боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625).

Розділ IІ книги 5 ЦК України врегульовує загальні положення про договір, зокрема:

договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626);

відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627);

зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628);

договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629);

ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору (ч.ч. 1-4 ст. 632);

договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638);

договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639);

договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.ч. 1, 2 ст. 640).

Підрозділом І розділу ІІІ книги 5 ЦК України визначено окремі види договірних зобов`язань, а главою 58 щодо найму (оренди), зокрема:

за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759);

за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч.ч. 1, 5 ст. 759);

особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом (ч. 3 ст. 760);

за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 762);

договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 763).

Згідно з ч. 1, ч. 3 абз. 2, ч. 6 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Об`єктом оренди можуть бути інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладені обставини справи і наведені норми законодавства суд вбачає, що 04.09.2017 року сторонами укладено договір оренди сільськогосподарської техніки № TMU-131А-17, на виконання якого 04.09.2017 року за актом прийому-передачі позивачем, як орендодавцем, передано відповідачу, як орендарю, комбайн зернозбиральний Case IH AF 5088, б/в, рік випуску 2011, серійний номер YBG006953. За період оренди вказаного комбайна сторонами складено та підписано акти надання послуг: №24063 від 30.09.2017 року, № 25751 від 31.10.2017 року, №28882 від 30.11.2017 року, № 31004 від 31.12.2017 року, № 1160 від 31.01.2018 року, № 2796 від 28.02.2018 року, № 5050 від 31.03.2018 року, № 8247 від 25.04.2018 року на загальну суму 294421 грн. 72 коп., однак оплачені відповідачем частково на суму 270136 грн. Перелічені акти надання послуг підписані з боку відповідача головою фермерського господарства та скріплені печаткою Фермерського господарства Віта-Макс.

24.10.2018 року сторонами підписано акт прийому-передачі об`єкту оренди (повернення) №2 з користування орендаря комбайна зернозбирального Case IH AF 5088, б/в, рік випуску 2011, серійний номер YBG006953.

Відповідач заперечив дійсність підписів голови Фермерського господарства Віта-Макс Сороки В.А. на договорі оренди сільськогосподарської техніки № TMU-131А-17 від 04.09.2017 року, додатку №1 до Договору, актах прийому-передачі об`єкта оренди №1 від 04.09.2017 року, №2 від 24.08.2018 року, актах надання послуг: №24063 від 30.09.2017 року, № 25751 від 31.10.2017 року, №28882 від 30.11.2017 року, № 31004 від 31.12.2017 року, № 1160 від 31.01.2018 року, № 2796 від 28.02.2018 року, № 5050 від 31.03.2018 року, № 8247 від 25.04.2018 року, у зв`язку з чим просив провести у справі судову почеркознавчу експертизу. Ухвалою суду від 19.10.2021 року призначено у справі № 925/60/21 судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, разом з тим призначена судом експертиза не проведена через несплату відповідачем вартості судової експертизи.

Таким чином відповідач не довів обставин щодо непричетності голови Фермерського господарства Віта-Макс Сороки В.А. до підписання договору оренди сільськогосподарської техніки № TMU-131А-17 від 04.09.2017 року, додатку №1 до Договору, актів прийому-передачі об`єкта оренди №1 від 04.09.2017 року, №2 від 24.08.2018 року, актів надання послуг: №24063 від 30.09.2017 року, № 25751 від 31.10.2017 року, №28882 від 30.11.2017 року, № 31004 від 31.12.2017 року, № 1160 від 31.01.2018 року, № 2796 від 28.02.2018 року, № 5050 від 31.03.2018 року, № 8247 від 25.04.2018 року.

З урахуванням викладеного, доказів належного виконання договірного зобов`язання з оплати орендованого у позивача комбайна зернозбирального Case IH AF 5088, б/в, рік випуску 2011, серійний номер YBG006953 за актами надання послуг: №24063 від 30.09.2017 року, № 25751 від 31.10.2017 року, №28882 від 30.11.2017 року, № 31004 від 31.12.2017 року, № 1160 від 31.01.2018 року, № 2796 від 28.02.2018 року, № 5050 від 31.03.2018 року, № 8247 від 25.04.2018 року, які підтверджені даними Головного управління Державної податкової служби України у Черкаській області, податкових накладних: №36 від 01.09.2017 року, № 315 від 04.09.2017 року, № 24 від 01.11.2017 року, № 780від 13.12.2017 року, №3579 від 25.04.2018 року на суму 24285грн. 72 коп. відповідачем не надано, відтак вимогу позивача про стягнення цієї суми грошових коштів суд визнає обґрунтованою, доказаною і такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 76, ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Частинами 7,8, 10 ст. 81 ГПК України встановлено, що будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

У зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати орендної плати, позивач також заявив вимогу про стягнення з відповідача на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України 17031 грн. 21 коп. 3% річних нарахованих за період з 26.04.2018 року по 08.09.2020 року, 2666 грн. 25 коп. інфляційних втрат нарахованих за період з травня 2018 року по серпень 2020 року.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок спірної суми 3% річних, інфляційних втрат відповідає домовленостям сторін та фактичним обставинам справи, положенням пункту 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, їх розрахунок методологічно і арифметично проведено правильно, тому і ці вимоги позивача суд визнає обґрунтованими і такими, що теж підлягають задоволенню у заявлених розмірах.

Твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву щодо безпідставності заявлених позивачем вимог суд оцінює критично, оскільки всі вимоги позовної заяви відповідають умовам погодженого та підписаного сторонами договору оренди сільськогосподарської техніки № TMU-131А-17 від 04.09.2017 року, та узгоджуються з нормами діючого законодавства України, тому вказані доводи відповідача з наведених ним підстав суд визнає необґрунтованими і відхиляє.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Отже, судом надано відповідь на всі вагомі доводи сторін, що мають значення для розгляду справи.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладені обставини справи, наведені норми законодавства суд позов Товариства з обмеженою відповідальністю Тайтен Машинері Україна визнає обґрунтованим і з наведених у ньому підстав задовольняє повністю.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фермерського господарства Віта-Макс, ідентифікаційний код юридичної особи 32883454, місцезнаходження: 19830, Черкаська область, Драбівський район, с. Золотоношка на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Тайтен Машинері Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 38379774, місцезнаходження: 08162, Київська область, Києво-Святошинський район, смт Чабани, вул. Машинобудівників, буд. 1 24285 грн. 72 коп. боргу, 2666 грн. 25 коп. інфляційних втрат, 17031 грн. 21 коп. 3% річних, 2270 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.04.2023 року.

Суддя В.М. Грачов