РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.04.2023Справа № 910/1386/23

За позовомКерівника Святошинської окружної прокуратури міста Києва в інтересах Київської міської ради
до Приватного підприємства "Паллад"
простягнення безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою у сумі 1 775 637,00 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Шилін Є.О.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Керівник Святошинської окружної прокуратури міста Києва звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах Київської міської ради з позовом до Приватного підприємства "Паллад" з вимогою про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою у розмірі 1 775 637,00 грн. за період з 17.08.2021 по 31.12.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 07.03.2023.

У підготовче засідання 07.03.2023 з`явилися представники Київської міської ради та прокуратури, представник відповідача не з`явився.

З метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача: 03038, м. Київ, вул. Протасів Яр, 8, офіс 130.

При цьому, на адресу суду повернулось поштове відправлення № 017 з ухвалою суду від 06.02.2023 відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

За таких обставин, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, у підготовчому засіданні яке призначене на 07.03.2023 оголошено перерву до 21.03.2023, відповідною ухвалою суду від 07.03.2023.

Копія ухвали суду від 07.03.2023 направлена судом на адресу місцезнаходження відповідача: 03038, м. Київ, вул. Протасів Яр, 8, офіс 130.

У підготовче засіданні 21.03.2023 з`явились представники позивача. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, заяв та клопотань про відкладення підготовчого засідання суду не надав.

Судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце проведення підготовчого засідання, призначеного на 21.03.2023. Так, в матеріалах справи міститься поштове повернення № 017 з ухвалою суду від 07.03.2023.

Також, судом встановлено, що відзиву на позовну заяву чи заперечень, відповідачем до суду не подано.

За таких обставин, суд ухвалою від 21.03.2023 закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 18.04.2023.

28.03.2023 від Київської міської ради надійшли письмові пояснення по суті позовних вимог, згідно яких Київрада вимоги просила задовольнити з підстав їх обґрунтованості.

У судове засідання 18.04.2023 з`явилися представник прокуратури та Київради.

Відповідач у судове засідання представника не направив, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання не надав. Про судове засідання повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Представники позивача та прокуратури позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити.

За наслідком дослідження матеріалів справи, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

У судовому засідання 18 квітня 2023 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до свідоцтва про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів від 06.03.2007 ОСОБА_1 належить право власності на майно, яке складається з будівлі складу - павільйону з антресолей (літера "Г") загальною площею 767,4 м2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

У подальшому 19.06.2007 ОСОБА_1 (попередній власник) внесла до статутного капіталу приватного підприємства "Паллад" вказане нерухоме майно загальною площею 767,4 м2.

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 20.12.2019 за приватним підприємством "Паллад" зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме будівлі складу-павільону з антресолей (літера "Г") загальною площею 767,4 кв. м за вищевказаною адресою.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до договору купівлі - продажу об`єктів незавершеного будівництва від 03.04.2007 ПП "Паллад" придбало у ОСОБА_2 об`єкт незавершеного будівництва офісних будівель та будівель для обслуговування населення, примикаючих до будівлі (літ. Г), які розташовані в АДРЕСА_1 загальною площею 1225,6 м2.

Усе вище вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці комунальної власності площею 0,6338 га з кадастровим номером :75:155:0008 за адресою АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що відомості про земельну ділянку площею 0,6338 га з кадастровим номером :75:155:0008 за адресою АДРЕСА_1 внесені до Державного земельного кадастру 17.08.2021.

Відтак, зазначена земельна ділянка сформована та є об`єктом цивільних прав у розумінні ст. 79-1 Земельного кодексу України.

Відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ПП "Паллад" для реконструкції існуючих будівель під адміністративно - офісний комплекс з апартаментами готельного типу та паркінгом і подальшою їх експлуатацією та обслуговуванням на АДРЕСА_1 , зокрема пояснювальної записки, листа Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 25.06.2021 на земельній ділянці розміщені будівлі складу - павільону з антресолей (літера "Г") та об`єкт незавершеного будівництва офісних будівель та будівель для обслуговування населення, примикаючих до будівлі (літ. Г), власником яких є ПП "Паллад".

Водночас, відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 26.09.2022 ПП "Паллад" у законодавчо встановленому порядку право користування земельною ділянкою не оформило.

Так, Київською міською радою 09.12.2021 прийнято рішення "Про передачу ПП "Паллад" земельної ділянки в оренду для реконструкції існуючих будівель під адміністративно - офісний комплекс з апартаментами готельного типу та паркінгом і подальшою їх експлуатацією та обслуговуванням по вул. Василя Стуса, 35-37 у Святошинському районі міста Києва".

Водночас, договір оренди земельної ділянки до цього часу не укладено.

Відповідно до листа ГУ ДПС у м. Києві від 08.11.2022, який міститься в матеріалах справи, ПП "Паллад" податкові зобов`язання за земельну ділянку з кадастровим номером :75:155:0008 площею 0,6338 га не декларувалися та плата за землю (земельний податок чи орендна плата) не сплачується.

Таким чином, оскільки з 17.08.2021 (дати формування земельної ділянки) ПП "Паллад" без достатніх правових підстав та не сплачуючи орендну плату використовує земельну ділянку комунальної власності площею 0,6338 га з кадастровим номером :75:155:0008 адресою м. Київ, Святошинський р-н, вул. Василя Стуса, 35-37 для реконструкції існуючих будівель під адміністративно-офісний комплекс з апартаментами готельного типу та паркінгом і подальшою їх експлуатацією та обслуговуванням, в останнього виник обов`язок сплатити Київській міській раді безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати.

Судом встановлено, що прокуратура неодноразово зверталась до Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) з листами в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" з питанням вжиття заходів по стягненню безпідставно збережених коштів з відповідача за користування земельною ділянкою площею 0,6338 га з кадастровим номером :75:155:0008 адресою м. Київ, Святошинський р-н, вул. Василя Стуса, 35-37.

Проте такі листи залишені без вжиття відповідних заходів.

За таких обставин, Керівник Святошинської окружної прокуратури міста Києва звернувся до Господарського суду міста Києва з даним позовом в інтересах Київської міської ради до відповідача про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою у розмірі 1 775 637,00 грн. за період з моменту внесені до Державного земельного кадастру, тобто з 17.08.2021 по 31.12.2022.

Щодо підстав представництва прокурором інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування - Київської міської ради, Господарський суд міста Києва зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. 131-1 Конституції України прокуратура, окрім інших функцій, здійснює представництво інтересів держави в суді у випадках та порядку, визначеному законом.

Частиною 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Так, статтею 13 Конституції України передбачено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, ст. 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується.

Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про охорону земель" землі в межах території України є об`єктом особливої охорони держави.

Зі змісту ст. ст. 140, 142, 143 Конституції України, ст. ст. 6, 9, 18 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ", ст. ст. 1, 2, 4, 16, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вбачається, що державою гарантується належне функціонування місцевого самоврядування, матеріальною основою якого є, у тому числі земля, правомочності власника щодо якої від імені та виключно в інтересах територіальної громади виконує відповідна рада.

Суд зауважує, надавши прокурору повноваження представництва, законодавець насамперед визначив можливість органам прокуратури захищати державні інтереси, а тому порушення інтересів територіальної громади є безумовною підставою для вжиття заходів реагування в порядку ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Отже, на переконання суду, порушення прав територіальної громади, який є невід`ємною частиною держави, беззаперечно свідчить про порушення державних інтересів, оскільки таке порушення суперечить конституційному обов`язку держави щодо забезпечення прав людини.

Відтак, в силу норм ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" обов`язком прокурора є захист інтересів держави, у тому числі територіальної громади.

Відповідно до ст. ст. 16, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" обов`язком органу місцевого самоврядування є здійснення в інтересах територіальної громади та від її імені права суб`єкта комунальної власності (у тому числі правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктом права комунальної власності).

Згідно зі ст. 9 Закону України "Про охорону земель" до повноважень Київської міської ради у галузі охорони земель належить, зокрема, організація і здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, економічне стимулювання раціонального використання та охорони земель відповідно до закону.

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що державою гарантується належне функціонування місцевого самоврядування, матеріальною основою якого є, у тому числі, земля, правомочності власника щодо якої від імені та виключно в інтересах територіальної громади виконує відповідна рада.

Отже, порушення прав територіальної громади, яка є невід`ємною частиною держави, беззаперечно свідчить про порушення державних інтересів.

У свою чергу, в силу ст. ст. 16, 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 189 Земельного кодексу України, саме Київська міська рада має виконувати відповідні функції, здійснювати контроль за використанням земель та своєчасно реагувати на порушення земельного законодавства.

У вказаному випадку, інтерес держави полягає у необхідності забезпечення прав та інтересів територіальної громади, як власника землі, що є основним національним багатством та перебуває під особливою охороною держави, забезпечення раціонального використання та охорони земель.

Використання відповідачем земельної ділянки для розміщення та експлуатації нерухомого майна без оформлення правовстановлюючих документів на землю та без сплати до місцевого бюджету обов`язкових орендних платежів, порушує інтереси територіальної громади в особі Київської міської ради, яка у даному випадку позбавлена можливості ефективно та виключно в інтересах територіальної громади розпоряджатись землями міста Києва, регулювати земельні відносини з метою створення умов для поліпшення соціальної інфраструктури міста.

При цьому інтереси держави охоплюють інтереси мешканців територіальної громади, що відповідає змісту статті 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (постанова Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 810/3894/17).

Крім того, спірні правовідносини фактично пов`язані зі сферою формування та виконання місцевого бюджету, до якого мають своєчасно та в повному обсязі надходити кошти від використання земельної ділянки, що безпосередньо стосується прав та економічних інтересів територіальної громади міста Києва.

Внаслідок невиконання відповідачем вимог закону територіальна громада міста в особі Київської міської ради тривалий час не отримує до бюджету значні кошти від використання товариством земельної ділянки, що негативно впливає на своєчасне фінансування місцевих програм соціально-економічного та культурного розвитку, розвитку комунальних підприємств, установ та організацій, вдосконалення мережі підприємств житлово-комунального господарства, торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування, розвитку освіти та медичного обслуговування, посилення сил оборони столиці та відновлення міських об`єктів, пошкоджених внаслідок воєнних дій розвитку транспорту і зв`язку, вирішення інших питань, що стосуються територіальної громади та фінансуються з місцевого бюджету.

Таким чином, порушення інтересів держави у даному випадку полягає у невиконанні відповідачем вимог земельного законодавства, що призводить до безоплатного користування ПП "Паллад" комунальною земельною ділянкою площею 0,6338 га з кадастровим номером :75:155:0008 адресою м. Київ, Святошинський р-н, вул. Василя Стуса, 35-37 та збереження без достатньої правової підстави за рахунок власника землі (територіальної громади міста Києва) коштів у розмірі 1 775 637,00 грн, які відповідач повинен сплатити за користування землею.

Крім того, суду доведено, що прокурор звертався з листами до Київради про вжиття заходів по стягненню безпідставно збережених коштів з відповідача за користування земельною ділянкою площею 0,6338 га з кадастровим номером :75:155:0008 адресою м. Київ, Святошинський р-н, вул. Василя Стуса, 35-37.

Проте такі листи залишені без реагування. Іншого матеріали справи не містять.

Отже, прокурором доведено, та судом встановлено наявність достатніх правових підстав для звернення прокурора з даним позовом до Господарського суду міста Києва.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд відзначає наступне.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Згідно зі ст. 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою чи ні.

За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 206 ЗК України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положеннями частини першої статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України).

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч.1 ст.190 ЦК України).

Прокурор звертаючись з позовом про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати зазначає, що земельна ділянка площею 0,6338 га з кадастровим номером :75:155:0008 адресою АДРЕСА_1 , є об`єктом комунальної власності, який може використовуватись зважаючи на вимоги ст. ст. 123, 124 Земельного кодексу України лише на підставі та умовах договору оренди.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Крім того, правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у ст. 120 Земельного кодексу України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Як вбачається із положень ст. 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведені в оренду попередньому власнику.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України).

При цьому, згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Водночас, встановлено, що за ПП "Паллад" на праві власності зареєстровані лише нежитлові будівлі складу-павільону з антресолей (літера "Г") загальною площею 767,4 кв. м та примикаючі будівлі (літ. Г) загальною площею 1225,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, відомості про земельну ділянку площею 0,6338 га з кадастровим номером :75:155:0008 за адресою АДРЕСА_1 внесені до Державного земельного кадастру 17.08.2021.

З огляду на те, що ПП "Паллад" з 17.08.2021 року (дата внесення відомостей про земельну ділянку до ДЗК) користується комунальною земельною ділянкою площею 0,6338 га з кадастровим номером :75:155:0008 за адресою АДРЕСА_1 без оформлення правовстановлюючих документів, відтак, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегло у себе кошти, які мало сплатити за користування нею, товариство, відповідно до положень ст. 1212 Цивільного кодексу України, повинно повернути ці кошти власнику земельної ділянки - територіальній громаді в особі Київської міської ради.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України).

Визначаючи суть і характер правовідносин, які виникли між сторонами, суд виходить з того, що згідно чинного законодавства України, зобов`язання за підставами виникнення поділяються на договірні та позадоговірні.

Відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 року у справі №922/3412/17, постанові Верховного Суду від 14.01.2019р. у справі №912/1188/17.

З огляду на викладене ПП "Паллад", як фактичний користувач земельної ділянки площею 0,6338 га з кадастровим номером :75:155:0008 за адресою АДРЕСА_1 , що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки (позивачу) на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

З аналізу змісту норм ст.ст. 1212-1214 ЦК України, абз.4 ч.1 ст. 144, абз.5 ч.1 ст.174 ГК України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондиційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

Згідно ст. 206 ЗК України, п.п. 14.1.136. п.14.1. ст. 14 ПК України власником майна фактично збереженого відповідачем (коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою) також є територіальна громада міста Києва в особі позивача (Київської міської ради). Таким чином, збереження (заощадження) відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у відповідача за рахунок їх неодержання позивачем.

Незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію "виправдане очікування", що є загальновизнаною в т.ч. в практиці визначення Європейського суду з прав людини.

Кваліфікація спірних правовідносин, як зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, означає необхідність застосування у даній справі передбачених ст.ст. 1212-1214 ЦК України правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у в вигляді збереження (заощадження) у себе відповідних сум орендної плати.

Зі змісту вказаних норм, слід дійти висновку, що навіть за відсутності ознак делікту, тобто при умові правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, досягається відновлення справедливої рівноваги між правами та охоронюваними законом інтересами сторін спору, що випливають з принципу платності користування землею.

Щодо розрахунку визначення суми коштів, яка підлягає до стягнення, суд вказує таке.

Згідно зі ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Суд зауважує, що Відповідач не є власником або постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, на переконання суду, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (стаття 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (статті 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 284.1 ст. 284 Податкового кодексу України органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю, що сплачується на відповідній території.

Статтею 20 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною і міською радою.

Відповідно до ч. З ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру.

Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 06.10.2022 вартість земельної ділянки з кадастровим номером :75:155:0008 становить 32 605 454,32 грн.

Перевіривши наданий прокурором розрахунок суми коштів яка підлягає до стягнення з відповідача за період з 17.08.2021 по 31.12.2022, суд встановив його арифметичну правильність, при цьому судом береться до уваги, що відповідачем контррозрахунку не подавалось.

Отже, сума коштів яку мало сплачувати ПП "Паллад" до бюджету Київської міської ради, внаслідок зайняття земельної ділянки без оформлення договору оренди за період з 17.08.2021 по 31.12.2022 становить 1 775 637,00 грн.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так, доводи Позивача, викладені у позовній заяві підтверджені належними та допустимими доказами, а Відповідачем не надано доказів на спростування доводів і тверджень позивача щодо заявленої заборгованості, чи сплати наявної суми боргу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність у справі достатніх правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь Київради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 17.08.2021 по 31.12.2022 в сумі 1 775 637,00 грн. за фактичне використання земельної ділянки площею 0,6338 га з кадастровим номером :75:155:0008 за адресою м. Київ, Святошинський р-н, вул. Василя Стуса, 35-37.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 77, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов Керівника Святошинської окружної прокуратури в інтересах Київської міської ради задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Паллад" (03038, м. Київ, вул. Протасів Яр, 8 офіс 130, ) на користь Київської міської ради (вул. Хрещатик, 36, м. Київ, 01044, ) безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0,6338 га з кадастровим номером :75:155:0008 за адресою м. Київ, Святошинський р-н, вул. Василя Стуса, 35-37 в сумі 1 775 637 (один мільйон сімсот сімдесят п`ять тисяч шістсот тридцять сім) грн. 00 коп. за період з 17.08.2021 по 31.12.2022.

Стягнути з Приватного підприємства "Паллад" (03038, м. Київ, вул. Протасів Яр, 8 офіс 130, ) на користь Київської міської прокуратури ( вул. Предславинська, буд. 45/9, м. Київ, 03150, , банк ДКСУ м. Київ, код банку 820172 ІВАN UA, 0011062, код класифікації видатків бюджету - 2800) 26 635 (двадцять шість тисяч шістсот тридцять п`ять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 20.04.2023.

Суддя І.І. Борисенко