РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.03.2023Справа № 922/2142/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Свіденко С.К., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури (14000, м. Чернігів, вул. Шевченка, буд. 1) в інтересах держави, в особі: Північного офісу Державної аудиторської служби України (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 18; ідентифікаційний код 40479560) та Головного управління національної поліції у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, просп. Перемоги, 74; ідентифікаційний код 40108651)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Групп ЛТД" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А, оф. 139; ідентифікаційний код 38772399)

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 81 279,76 грн.

Представники сторін:

від прокуратури Жовтун Н.Б.

від позивача-1: Мойсієнко Н.О.

від позивача-2: не з`явився

від відповідача: не з`явився

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції прокурора

До Господарського суду Харківської області звернувся Заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України та Головного управління національної поліції у Чернігівській області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Групп ЛТД", в якому просить суд:

- визнати недійсною додаткову угоду щодо зміни ціни № 3 від 26.01.2021 до договору про закупівлю природного газу для потреб не побутових споживачів № 249/21/4 від 14.01.2021, укладену між Головним управлінням національної поліції у Чернігівській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс Групп ЛТД";

- визнати недійсною додаткову угоду щодо зміни ціни № 4 від 27.01.2021 до договору про закупівлю природного газу № 249/21/4 від 14.01.2021, укладену між Головним управлінням національної поліції у Чернігівській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс Групп ЛТД";

- визнати недійсною додаткову угоду щодо зміни ціни № 5 від 21.04.2021 до договору про закупівлю природного газу № 249/21/4 від 14.01.2021, укладену між Головним управлінням національної поліції у Чернігівській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс Групп ЛТД";

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Групп ЛТД" на користь Головного управління національної поліції у Чернігівській області безпідставно отримані кошти, в сумі 81 279,76 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що ТОВ "Сервіс Групп ЛТД" ініційовано укладення додаткових угод в порушення п. 6.1.10 договору та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а відтак, вони підлягають визнанню недійсними.

В результаті укладення сторонами з порушенням вимог закону додаткових угод, якими незаконно збільшено ціну, з бюджету позивачем безпідставно та у надмірній сумі сплачено відповідачу кошти у сумі 81 279,76 грн за недопоставлений товар в обсязі 12,0952 куб.м, чим порушено інтереси держави, з огляду на що у разі визнання вказаних вище угод недійсними, кошти у сумі 81 279,76 грн за непоставлений товар підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ч. 1 ст. 670 ЦК України.

Також прокурором в позовній заяві зазначено обґрунтування щодо представництва інтересів держави в суді та необхідності звернення до суду з даним позовом.

2. Стислий виклад позиції позивачів

У письмових поясненнях позивач-1 зазначає, що протягом 2021-2022 року та поточного періоду 2023 року заходи державного фінансового контролю (державні фінансові аудити, інспектування, перевірки закупівель) у Головному управлінні національної поліції у Чернігівській області не проводились, моніторинг процедури закупівлі за номером ID:UA-2020-12-07-013804-b не здійснювався, укладений за її результатами договір від 14.01.2021 № 249/21/4 та додаткові угоди до нього не перевірялись.

Крім того, Планом проведення заходів державного фінансового контролю Північного офісу Держаудитслужби на І квартал 2023 року у Головному управлінні національної поліції Чернігівської області не передбачено.

Позивач-1 також зазначає, що Головним управлінням національної поліції Чернігівської області по вищезазначеній процедурі закупівлі 27.10.2021 року оприлюднено звіт про виконання договору закупівлі.

Підстави для проведення моніторингу зазначеної закупівлі, у порядку встановленому Законом № 922, відсутні про що листом від 03.10.2022 № 262525-17/2311-2022 повідомлено Чернігівську окружну прокуратуру.

У зв`язку з чим, залучення Північного офісу Держаудитслужби як позивача у справі, підставою для подачі позову у яких є результати перевірок, досліджень тощо, проведених органами прокуратури в межах наданих повноважень Законом України "Про прокуратуру" є неможливим, позаяк підставою для звернення до суду в цьому випадку не є результати державного фінансового контролю.

У поданих позивачем-2 письмових поясненнях останній звертає увагу, що надані матеріали містять докази на підтвердження ринкової вартості газу на момент укладення договору (довідка Харківської торгово-промислової палати № 1609/20 від 08.12.2020) та довідки Харківської торгово-промислової палати 05.01.2021 і 15.01.2021 що дало можливість порівняти рівень цін та дійти висновку про збільшення ціни на природний газ впродовж одного місяця та десяти днів. Додаткові угоди № 3, 4, 5 до договору № 249/21/4 постачання природного газу від 14.01.2021 укладені в межах чинного законодавства.

Також позивач-2 звертає увагу, що в жодному офіційному документі, роз`ясненні, законі не вказано як повинна виглядати довідка, яка повинна зазначатись інформація і в якому вигляді.

З огляду на що, на переконання позивача-2 не можна вважати, що довідки на підставі яких були укладені додаткові угоди не є належними і допустимими доказами для підтвердження коливання ціни на ринку.

3. Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач наданим йому правом на подання відзиву не скористався, відповідно відзив на позовну заяву до суду не подав.

4. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 позовну заяву Заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі: Північного офісу Державної аудиторської служби України та Головного управління національної поліції у Чернігівській області залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: достовірної інформації щодо місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Групп ЛТД"; доказів направлення копії позовної заяви і доданих до неї документів на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Групп ЛТД" згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

22.12.2022 до Господарського суду міста Києва від Чернігівської окружної прокуратури надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви із доданими до неї доказами надіслання на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Групп ЛТД" копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 01.02.2023.

30.01.2023 до Господарського суду міста Києва від Управління північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області надійшли письмові пояснення у справі.

01.02.2023 до Господарського суду міста Києва від Головного управління національної поліції у Чернігівській області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.03.2023.

06.02.2023 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення Головного управління національної поліції.

14.02.2023 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Північного офісу Державної аудиторської служби України про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з допомогою використанням власних технічних засобів.

23.02.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Головного управління національної поліції у Чернігівській області про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

01.03.2023 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Головного управління національної поліції у Чернігівській області про неможливість забезпечення явки позивача в судове засідання.

01.03.2023 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Північного офісу Державної аудиторської служби України в якому заявник зазначає, що участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції буде приймати представник управління Північного офісу Державної аудиторської служби України - Кожемяка Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 15.03.2023.

13.03.2023 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Північного офісу Державної аудиторської служби України про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з допомогою використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 29.03.2023.

28.03.2023 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Північного офісу Державної аудиторської служби України про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з допомогою використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні 29.03.2023 прокурор надав пояснення по суті заявлених позовних вимог, просив суд про їх задоволення.

Представник позивача-1 зазначив, що заходи державного фінансового контролю у Головному управлінні національної поліції у Чернігівській області не проводились, моніторинг процедури закупівлі не здійснювався, укладений за її результатами договір від 14.01.2021 № 249/21/4 та додаткові угоди до нього не перевірялись. З огляду на що представник зазначає, що залучення Північного офісу Державної аудиторської служби України як позивача у справі, підставою для подачі позову у яких є результати перевірок, досліджень тощо, проведених органами прокуратури в межах наданих повноважень ЗУ "Про прокуратуру" є неможливім, оскільки підставою для звернення до суду з даним позовом не є результати державного фінансового контролю.

Представники позивача-2 та відповідача у судове засідання не з`явились, причини неявки суд не повідомили, про місце, дату та час судового засідання повідомлялися ухвалою суду.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 29.03.2023 дослідивши її матеріали та заслухавши пояснення прокурора та представника позивача-1, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Головним управлінням національної поліції у Чернігівській області 07.12.2020 на веб- порталі публічних закупівель "Prozorro" розміщено оголошення за № UA-2020-12-07-013 804-Ь про намір здійснити закупівлю природного газу обсягом 121 720 куб.м за бюджетні кошти та розміщено тендерну документацію з вимогами до учасників та предмету закупівлі.

У відкритих торгах взяли участь 3 учасники, які надали наступні остаточні тендерні пропозиції:

- ТОВ "Газенерго-Трейд" з остаточною ціновою пропозицією 912 900 грн. з ПДВ;

- ТОВ "Чернігівгаз Збут" з остаточною ціновою пропозицією 825 261,60 грн. з ПДВ;

- ТОВ "Сервіс Групп ЛТД" з остаточною ціновою пропозицією 817 958,40 грн. з ПДВ;

Згідно протоколу розкриття тендерних пропозицій № 422 від 30.12.2020 переможцем торгів визнано ТОВ "Сервіс Групп ЛТД" з остаточною ціновою пропозицією 817 958,40 грн. з ПДВ.

14.01.2021 між ГУНП в Чернігівській області та ТОВ "Сервіс Групп ЛТД" укладено договір № 249/21/4 про закупівлю природного газу № 249/21/4 зі строком виконання до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунку - до їх повного здійснення.

Відповідно до п. 4.1., 4.2. та п. 4.3. договору, ціна 1 тис.куб.м природного газу складає 6 720 грн в т.ч. ПДВ з урахуванням тарифу на бронювання потужності транспортування магістральними мережами. Тариф за замовлення (бронювання) потужності становить 163,90 грн. Загальна сума договору складає 817 958, 40 грн.

Згідно п. 1.2. договору обсяг поставки газу становить - 121,720 тис. куб.

Відповідно до п. 6.1.10 договору постачальник (відповідач) зобов`язується належно повідомляти споживача про намір змінити умови договору постачання природного газу. При цьому споживач має бути письмово повідомлений про його право відмовитись від запропонованих змін. Таке повідомлення має бути надано постачальником споживачу не пізніше ніж за 30 днів до запланованого набрання чинності такими змінами (крім ціни на природний газ, якщо вона встановлюється для постачальника відповідними державними органами).

В п. 12.3. договору сторони погодили, що істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків передбачених частиною 5 статті 41 ЗУ "Про публічні закупівлі".

В подальшому, на вимоги ТОВ "Сервіс Групп ЛТД" внесені наступні зміни до Договору від 14.01.2021 № 249/21/4:

1) додатковою угодою № 3 від 26.01.2021 щодо зміни ціни до договору змінено його умови з 15.01.2021 в частині збільшення ціни за 1 тис.куб.м (з ПДВ) до 7 375 грн.

Відтак, реальна вартість 1 тис.куб.м газового палива по договору з моменту його укладення зросла на 655 грн (+ 9,75%), а загальний об`єм палива зменшився до 68,82 тис. куб.м.

Ціна договору становить 507 584, 86 грн з ПДВ.

2) додатковою угодою № 4 від 27.01.2021 щодо зміни ціни до договору змінено його умови з 22.01.2021 в частині збільшення ціни за 1 тис.куб.м (з ПДВ) до 8 096 грн.

Відтак, реальна вартість 1 тис.куб.м газового палива по договору з моменту його укладення зросла ще на 721 грн (+ 9,78%), а загальний об`єм палива зменшився до 62,69 тис. куб.м.

3) додатковою угодою № 5 від 21.04.2021 щодо зміни ціни до договору змінено його умови з 13.04.2021 в частині збільшення ціни за 1 тис.куб.м. (з ПДВ) до 8 492 грн.

Відтак, реальна вартість 1 тис.куб.м газового палива по договору з моменту укладення додаткової угоди від 13.04.2021 в порівнянні з ціною вказаною в ній зросла на 396 грн (+ 4,9%), а загальний об`єм палива змінено до 62,74 тис.куб.м.

Таким чином, за результатами укладення додаткових угод ціна зросла з 5 720 грн. до 8 492 грн., або на 26,37 %, а обсяг з 121 720 тис.куб. до 62,74 тис.куб., або на 48,46%.

Прокурор звернути увагу, на те, що оскільки, єдиним критерієм вибору переможця була ціна, то тендерні пропозиції інших учасників не розглядались.

Зміни до договору внесені додатковою угодою від 26.01.2021 № 3, якою збільшено ціну газового палива з 6 720 грн до 7 375 грн, або на + 9,75% на підставі листа ТОВ "Сервіс Групп ЛТД", яким на підтвердження коливання ціни газового палива надано:

- цінову довідку Харківської торгово-промислової палати від 05.01.2021 № 1770/20, в якій зазначено інформацію щодо ціни на природний газ за результатами сайту ТБ "Українська енергетична біржа" станом на 31.12.2020. Також, зазначено, що дана довідка носить фактографічно-інформаційний характер та не враховує умов договорів та контрактів;

- цінову довідку Харківської торгово-промислової палати від 15.01.2021 № 91/21, в якій зазначено інформацію щодо ціни на природний газ за результатами сайту ТБ "Українська енергетична біржа" станом на 11.01.2021. Також, зазначено, що дана довідка носить фактографічно-інформаційний характер та не враховує умов договорів та контрактів.

Зміни до договору внесені додатковою угодою від 27.01.2021 № 4, якою збільшено ціну газового палива з 7 375 грн до 8 096 грн на + 9,78% на підставі листа ТОВ "Сервіс Групп ЛТД", яким на підтвердження коливання ціни газового палива надано цінову довідку Харківської торгово-промислової палати від 22.01.2021 № 154/21, де зазначено інформацію з сайту ТБ "Українська енергетична біржа" про приведену вартість природного газу на європейських хабах (газорозподільних центрах) до кордону України станом на 21.01.2021 Також, зазначено, що дана довідка носить фактографічно-інформаційний характер та не враховує умов договорів та контрактів.

Зміни до договору внесені додатковою угодою від 21.04.2021 № 5, якою збільшено ціну газового палива з 8 096 грн до 8 492 грн., або на + 4,9% на підставі листа ТОВ "Сервіс Групп ЛТД", яким на підтвердження коливання ціни газового палива надано цінову довідку Харківської торгово-промислової палати від 13.04.2021 № 847-4/21, в якій надано інформацію з сайту ТБ "Українська енергетична біржа" про приведену вартість природного газу на європейських хабах (газорозподільних центрах) до кордону України станом на 13.04.2021 та на 21.04.2021. Також, зазначено, що дана довідка носить фактографічно-інформаційний характер та не враховує умов договорів та контрактів.

На виконання умов договору між ГУНП в Чернігівській області та ТОВ "Сервіс Групп ЛТД" підписано наступні акти прийому-передачі природного газу та здійснено оплату переданого природного газу, зокрема:

- № 698 від 23.02.2021 про передачу та прийняття ГУНП в Чернігівській області у січні 2021 року природного газу в об`ємі 11,51364 куб.м. на загальну суму 91 740,98 грн, ГУНП в Чернігівській області перераховано кошти відповідно до платіжного доручення № 688 від 24.02.2021 - 91 740, 98 грн;

- № 1582 від 12.03.2021 про передачу та прийняття ГУНП в Чернігівській області у лютому 2021 року природного газу в об`ємі 16,448782 куб.м. на загальну суму 133 169,41 грн, ГУНП в Чернігівській області перераховано кошти відповідно до платіжного доручення № 1137 від 12.03.2021 - 133 169, 41 грн;

- № 2693 від 21.05.2021 про передачу та прийняття ГУНП в Чернігівській області у квітні 2021 року природного газу в об`ємі 5,18662 куб.м., перераховано кошти у сумі 42 062, 52 грн ГУНП в Чернігівській області сплачено відповідно до платіжного доручення № 2639 від 21.05.2021 - 40 090, 40 грн., відповідно до платіжного доручення № 2638 від 21.05.2021 - 1 972, 12 грн;

- № 1481 від 21.05.2021 про передачу та прийняття природного газу у лютому 2021 року в об`ємі 5,705478 куб.м. на загальну суму 46 194, 64 грн, ГУНП в Чернігівській області перераховано кошти відповідно до платіжного доручення № 26128 від 21.05.2021 - 46 194, 64 грн;

- № 2446 від 02.06.2021 про передачу та прийняття ГУНП в Чернігівській області природного газу в об`ємі 6,69674 куб.м. на загальну суму 54 232, 24 грн, ГУНП в Чернігівській області перераховано кошти відповідно до платіжного доручення № 2990 від 02.06.2021 - 54 232, 24 грн;

- № 3432 від 24.06.2021 про передачу та прийняття ГУНП в Чернігівській області природного газу в об`ємі 6,027446 куб.м. на загальну суму 48 798, 23 грн, ГУНП в Чернігівській області перераховано відповідно до платіжного доручення № 3577 від 25.06.2021 - 280, 48 грн., платіжного доручення № 3548 від 25.06.2021 - 48 517, 75 грн;

- № 3331 від 09.08.2021 про передачу та прийняття ГУНП в Чернігівській області природного газу в об`ємі 0,124840 на загальну суму 1 060, 17 грн, ГУНП в Чернігівській області перераховано кошти відповідно до платіжного доручення № 44778 від 09.08.2021 - 988, 37 грн., платіжного доручення № 4476 від 09.08.2021 - 71, 77 грн;

- № 3678 від 05.10.2021 про передачу та прийняття ГУНП в Чернігівській області природного газу в об`ємі 8,335294 куб.м. на загальну суму 67 482, 57 грн. ГУНП в Чернігівській області перераховано відповідно до платіжного доручення № 5972 від 05.10.2021 - 67 065, 15 грн, платіжного доручення № 5971 від 05.10.2021 - 417,42 грн;

Згідно зазначених актів прийому-передачі, у лютому-жовтні 2021 року ГУНП в Чернігівській області фактично поставлено природний газ в обсязі 60,03884 тис.куб.м (11,51364 + 16,448782 + 5,18662 + 5,705478 + 6,69674 + 6,027446 + 0,124840 + 8,335294) та сплачено 484 740,76 грн. (91 740,98 + 133 169,41 + 42 062,52 + 46 194,64 + 54 232,24 + 48 798,23 + 1 060,17).

Відтак, вартість 1000 куб.м. газового палива за договором від 14.01.2021 № 249/21/4 протягом його дії шляхом укладення додаткових угод зросла на 1 770 грн. (з 6720 до 8490) або на 26,34%, а річний обсяг постачання газу зменшився на 61,68116 куб.м., (з 121 720 куб.м. до 60,03884) або на - 50,67%.

Прокурор вказує, що замовником - ГУНП в Чернігівській області було здійснено оплату товару значно за вищою ціною, ніж вони розраховували під час укладення договору та отримано більш ніж у два рази менше газового палива. Такі недобросовісні дії ТОВ "Сервіс Групп ЛТД" роблять результат закупівлі невизначеним та тягнуть за собою неефективне використання бюджетних коштів ГУНП в Чернігівській області.

За доводами прокурора, замовником укладено додаткові угоди від 26.01.2021, 27.01.2021 та 21.04.2021 з порушенням вимог п. 2 ч. 4 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", то такі додаткові угоди підлягають визнанню недійсними.

Сторонами договору, на час звернення прокурора до суду, не вжито жодних заходів щодо приведення ціни на газове палива за договором від 14.01.2021 № 249/21/4 до економічно обґрунтованої.

У свою чергу, недійсність додаткових угод до договору закупівлі від 14.01.2021 означає, що зобов`язання сторін регулюються договором.

Прокурором здійснено обрахунок виходячи з первісної ціни у договорі від 14.01.2021 № 249/21/4 за 1000 куб.м - 6 720 грн. (з ПДВ), без урахування додаткових угод.

Виходячи з первісної ціни у договорі від 14.01.2021 № 249/21/4 за 1000 куб.м - 6 720 грн. (з ПДВ), без урахування додаткових угод, ГУНП в Чернігівській області повинно було сплатити за фактично поставлений природний газ наступні суми:

- за січень 2021 року - 77 371,66 грн. (6 720 грн. х 11,51364 куб.м);

- за лютий 2021 року - 110 536,81 грн. (6 720 грн. х 16,448782 куб.м);

- за квітень 2021 року - 34 854,08 грн. (6 720 грн. х 5,18662 куб.м);

- за лютий 2021 року - 38 340,81 грн. (6 720 грн. х 5,705478 куб.м);

- акт № 2446 від 02.06.2021 - 45 002,09 грн. (6 720 грн. х 6,69674 куб.м);

- акт № 3432 від 24.06.2021 - 40 504,44 грн. (6 720 грн. х 6,027446 куб.м); акт № 3331 від 09.08.2021 - 838, 92 грн. (6 720 грн. х 0,124840 куб.м);

- № 3678 від 05.10.2021 - 56 013,17 грн. (6 720 грн. х 8,335294 куб.м).

Загальна сума повинна була становить 403 461 грн. з ПДВ (6720 грн. х 60,03884 куб.м ).

Отже, різниця між сумою коштів, які фактично перераховано ТОВ "Сервіс Групп ЛТД" за газ по ціні, визначеній з урахуванням додаткових угод, та сумою за газ по ціні відповідно до договору від 14.01.2021 № 249/21/4 без урахування додаткових угод, становить 81 279, 76 грн, з ПДВ (484 740,76 грн. - 403 461 грн).

Враховуючи первісну ціну в основному договорі, відповідач мав би поставити 72 134,04 куб.м (484 740,76 грн / 6720 грн.).

Відтак, на переконання прокурора, відповідач передав позивачу меншу кількість товару, а саме на 12,0952 куб.м., а позивачем внаслідок незаконного укладення додаткових угод про підвищення ціни недоотримано товар в цій кількості вартістю 81 279,76 грн. (12,0952 куб.м. х 6720 грн.).

Таким чином, в результаті укладення сторонами з порушенням вимог закону додаткових угод, якими незаконно збільшено ціну, з бюджету позивачем безпідставно та у надмірній сумі сплачено відповідачу кошти у сумі 81 279,76 грн. за недопоставлений товар в обсязі 12,0952 куб.м, чим порушено інтереси держави.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Сторони уклали договір за результатами процедури торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Положеннями ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

За змістом ч. 1, 4, 5, 7, 9 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного Кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії;

3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень ч. 6 цієї статті.

У разі внесення змін до істотних умов договору про закупівлю у випадках, передбачених ч. 5 цієї статті, замовник обов`язково оприлюднює повідомлення про внесення змін до договору про закупівлю.

У разі закінчення строку дії договору про закупівлю, виконання договору про закупівлю або його розірвання замовник обов`язково оприлюднює звіт про виконання договору про закупівлю.

Відповідно до частин 2-3 статті 632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Отже, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися. Зазначена правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.

Як встановлено судом вище, позивач-1 та відповідач укладаючи договір в п. 12.3. погодили, що істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків передбачених частиною 5 статті 41 ЗУ "Про публічні закупівлі".

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Що стосується підписання сторонами додаткових угод № 3, № 4, № 5 до договору з порушенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" з огляду на коливання цін на ринку, суд відзначає слідуюче.

Передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим.

Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України "Про публічні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів.

У зв`язку з чим Верховний Суд визначив, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Як було встановлено судом вище, підставою для підписання додаткових угод та збільшення ціни на одиницю товару послугували довідки Харківської торгово-промислової палати.

В той час, у поданих письмових поясненням позивач-2 вказує, що означені довідки, на підставі яких й були укладені додаткові угоди є належними та допустимими доказами, що підтверджували коливання ціни на ринку. Крім того, позивач-2 зазначає, що у жодному офіційному документі, роз`ясненні, законі не вказано як повинна виглядати довідка, яка повинна зазначатись інформація і в якому вигляді. Відтак, на переконання позива-2 сторони правомірно вносили зміни декілька разів у частині ціни за одиницю товару, але не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього.

У свою чергу, суд вказує, що збільшення ціни товару у замовника повинні бути обґрунтовані підстави, зокрема, надані постачальником підтвердження (довідка, експертний висновок) компетентних органів (установ, організацій) про підвищення цін на ринку відповідної продукції.

В документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар та її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання).

Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження; документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.03.2021 у справі № 924/1240/18.

Поняття "коливання ціни" законодавчо не визначено, саме Верховний Суд у справі № 826/6926/17 розкрив це поняття та сформував правову позицію про те, як необхідно вираховувати коливання ціни на товар, а також підтвердив визначені нормами права повноваження Торгово-промислової палати України з цих питань.

Виходячи з норм чинного законодавства, до суб`єктів надання такої інформації можна віднести, зокрема, Державну службу статистики України, Державне підприємство "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків". Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.12.2020 у справі № 913/368/19.

З огляду на те, що положенням ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено виключні випадки можливості внесення змін до істотних умов договору лише після його підписання і до його виконання, суд зазначає, що у разі внесення змін до договору додатковими угодами, збільшення ціни відповідного товару (електричної енергії) повинно відбуватися також після його укладання, а у разі наступних змін - в період між черговими додатковими угодами.

Додатковою угодою від 26.01.2021 № 3 збільшено ціну газового палива з 6 720 грн до 7 375 грн, або на + 9,75% на підставі листа ТОВ "Сервіс Групп ЛТД", яким на підтвердження коливання ціни газового палива надано:

- цінову довідку Харківської торгово-промислової палати від 05.01.2021 № 1770/20, в якій зазначено інформацію щодо ціни на природний газ за результатами сайту ТБ "Українська енергетична біржа" станом на 31.12.2020. Також, зазначено, що дана довідка носить фактографічно-інформаційний характер та не враховує умов договорів та контрактів;

- цінову довідку Харківської торгово-промислової палати від 15.01.2021 № 91/21, в якій зазначено інформацію щодо ціни на природний газ за результатами сайту ТБ "Українська енергетична біржа" станом на 11.01.2021. Також, зазначено, що дана довідка носить фактографічно-інформаційний характер та не враховує умов договорів та контрактів.

Суд вказує, що згідно цінової довідки Харківської торгово-промислової палати № 1770/20 від 05.01.2020 для дослідження та встановлення факту цін товару на ринку взято грудень 2020 року відповідно до якої середньозважена ціна по всіх умовах оплати (з ПДВ) становить 6 329, 75 грн/1000 куб.м; середньозважена ціна, післяплата (з ПДВ) становить 6 344, 48 грн/1000 куб.м.

Згідно цінової довідки Харківської торгово-промислової палати № 91/21 від 15.01.2021 для дослідження та встановлення факту коливання цін товару на ринку взято січень 2021 року (станом на 14.01.2021) відповідно до якої середньозважена ціна по всіх умовах оплати (з ПДВ) становить 7 924, 07 грн/1000 куб.м; середньозважена ціна, післяплата (з ПДВ) становить 7 864, 79 грн/1000 куб.м.

В той час, як про це вказує прокурор та з чим у свою чергу погоджується суд, вищевказані довідки Харківської торгово-промислової палати не містять визначені договором та Законом України "Про публічні закупівлі" дані, не можуть виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на газове паливо на ринку та не можуть бути розцінені, як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до договору від 14.01.2021 № 249/24/4 в частині збільшення вартості газового палива.

У наданих ТОВ "Сервіс Групп ЛТД" інформаціях відсутні дані про коливання ціни газового палива на ринку, зокрема, не наведено розрахунок вартості газового палива станом на попередні календарні дати, у тому числі на дату укладення договору № 249/24/4 від 14.01.2021 та додаткової угоди від 26.01.2021 № 3, не наведено відсоткову динаміку зміни ціни в бік збільшення або зменшення.

Крім того, зазначені цінові довідки відображають інформацію про ціну газового палива на дати до укладення договору з ГУНП у Чернігівській області.

Разом з тим, за інформацією з веб-сайту ТБ "Українська енергетична біржа" (https://www.ueex.com.ua) середньозважена ціна на природний газ за результатами електронних біржових торгів на ТБ "Українська енергетична біржа" за 1000 м.куб. за умови післяоплати станом на дату укладання договору від 14.01.2021 становила 8 040,52 грн, а станом на 26.01.2021 (угода № 3) - 8 040,77 грн, тобто, була сталою.

Додатковою угодою від 27.01.2021 № 4, збільшено ціну газового палива з 7 375 грн до 8 096 грн на + 9,78% на підставі листа ТОВ "Сервіс Групп ЛТД", яким на підтвердження коливання ціни газового палива надано цінову довідку Харківської торгово-промислової палати від 22.01.2021 № 154/21, де зазначено інформацію з сайту ТБ "Українська енергетична біржа" про приведену вартість природного газу на європейських хабах (газорозподільних центрах) до кордону України станом на 21.01.2021 Також, зазначено, що дана довідка носить фактографічно-інформаційний характер та не враховує умов договорів та контрактів.

Суд вказує, що згідно цінової довідки Харківської торгово-промислової палати № 154/21 від 22.01.2021 для дослідження та встановлення факту цін товару на ринку взято вартість природного газу на європейських ринках (ціни з урахуванням ПДВ) станом на 21.01.2021: Німецький хаб NGG - 9 970, 95 грн /1000 куб.м; Німецький хаб GASPOOL - 9 892, 62 грн /1000 куб.м; Нідерландський хаб TTF - 10 232, 07 грн /1000 куб.м; Австрійський хаб CEGH - 9 670, 67 грн /1000 куб.м.

В той час, як про це вказує прокурор та з чим у свою чергу погоджується суд вищевказана довідка Харківської торгово-промислової палати не містить визначені договором дані, не може виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на газове паливо на ринку та не може бути розцінено, як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до договору від 14.01.2021 № 249/24/4 в частині збільшення вартості газового палива.

Крім того, в документах наданих постачальником відсутні дані щодо купівлю газового палива за межами України. Разом з тим, у тендерній пропозиції надано довідку AT "Укртрансгаз" від 02.12.2020 про те, що на рахунку ТОВ "Сервіс Групп ЛТД" обліковується природний газ в обсязі 4 301, 389 тис.куб.м. Жодна інформація про транспортування природного газу із за меж території України відсутня.

У наданій ТОВ "Сервіс Групп ЛТД" інформації відсутні дані про коливання ціни газового палива на ринку, зокрема, не наведено розрахунок вартості газового палива станом на попередні календарні дати, у тому числі на дату укладення договору (14.01.2021), дату укладення додаткової угоди № 3 (26.01.2021), додаткової угоди № 4 від 27.01.2021, не наведено відсоткову динаміку зміни ціни в бік збільшення або зменшення.

Разом з тим, за інформацією з веб-сайту ТБ "Українська енергетична біржа" (https://www.ueex.com.ua) середньозважена ціна на природний газ за результатами електронних біржових торгів на ТБ "Українська енергетична біржа" за 1000 м. куб. за умови післяоплати станом на 14.01.2021 становила 8 040, 52 грн, станом на 26.01.2021 та на 27.01.2021 (угода № 4) 8 040,77 грн, тобто, була сталою.

Додатковою угодою від 21.04.2021 № 5, збільшено ціну газового палива з 8 096 грн до 8 492 грн., або на + 4,9% на підставі листа ТОВ "Сервіс Групп ЛТД", яким на підтвердження коливання ціни газового палива надано цінову довідку Харківської торгово-промислової палати від 13.04.2021 № 847-4/21, в якій надано інформацію з сайту ТБ "Українська енергетична біржа" про приведену вартість природного газу на європейських хабах (газорозподільних центрах) до кордону України станом на 13.04.2021 та на 21.04.2021. Також, зазначено, що дана довідка носить фактографічно-інформаційний характер та не враховує умов договорів та контрактів.

Суд вказує, що згідно цінової довідки Харківської торгово-промислової палати № 847-4/21 від 13.04.2021 для дослідження та встановлення факту цін товару на ринку взято вартість природного газу на європейських ринках (ціни з урахуванням ПДВ), зокрема, Німецький хаб NGG: станом на 21.01.2021 - 9 970, 95 грн /1000 куб.м та станом на 13.04.2021 - 10 431, 97 грн /1000 куб.м; Німецький хаб GASPOOL: станом на 21.01.2021 - 9 892, 62 грн /1000 куб.м та станом на 13.04.2021 - 10 398, 05 грн /1000 куб.м; Австрійський хаб CEGH: станом на 21.01.2021 - 9 670, 67 грн /1000 куб.м та станом на 13.04.2021 - 10 325, 96 грн /1000 куб.м.

В той час, як про це вказує прокурор та з чим у свою чергу знову ж таки погоджується суд, в документах наданих постачальником відсутні дані щодо купівлі газового палива за межами України. Разом з тим, у тендерній пропозиції надано довідку AT "Укртрансгаз" від 02.12.2020 про те, на рахунку ТОВ "Сервіс Групп ЛТД" обліковується природний газ в обсязі 4 301, 389 тис.куб.м. Жодна інформація про транспортування природного газу із за меж території України відсутня.

Вищевказана довідка Харківської торгово-промислової палати не містить визначені договором дані, не може виступати в якості належного і беззаперечного підтвердження коливання ціни на газове паливо на ринку та не може бути розцінено, як достатнє обґрунтування необхідності внесення змін до договору від 14.01.2021 № 249/24/4 в частині збільшення вартості газового палива.

У наданій ТОВ "Сервіс Групп ЛТД" інформації відсутні дані про коливання ціни газового палива на ринку, зокрема, не наведено розрахунок вартості газового палива станом на попередні календарні дати, у тому числі на дату укладення договору від 14.01.2021, додаткової угоди № 3 від 26.01.2021 та додаткової угоди від 27.01.2021 № 4, не наведено відсоткову динаміку зміни ціни в бік збільшення або зменшення.

Разом з тим, за інформацією з веб-сайту ТБ "Українська енергетична біржа" (https://www.ueex.com.ua) середньозважена ціна на природний газ за результатами електронних біржових торгів на ТБ "Українська енергетична біржа" за 1000 м. куб. за умови післяоплати станом на 14.01.2021 становила 8 040, 52 грн, а станом на 21.04.2021 (угода № 5) становила 8 101,13 грн, ціна зросла лише на 60,61 грн., тобто на 0,75%.

Отже, з огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що додаткові угоди № 3 від 26.01.2021, № 4 від 27.01.2021 та № 5 від 21.04.2021 укладені з порушенням умов п. 6.1.10 договору та вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та без належних обґрунтувань підвищення ціни.

Частиною 1 ст. 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Як вбачається з матеріалів справи, спільні дії відповідача та позивача-2 щодо укладення оскаржуваних додаткових угод до договору фактично призвели до збільшення на 26, 34% ціни товару від початкової ціни за договором.

Укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар за відсутності підстав для цього, визначених Законом, спотворює результати торгів та нівелює економію, отриману під час підписання договору.

Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 3 Закону України "Про публічні закупівлі".

Аналогічна правова позиці міститься у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 924/1240/18.

Частиною 7 ст. 179 ГК України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ч. 1 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Положення ч. 1 ст. 180 ГК України кореспондуються зі ст. 628 ЦК України.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України).

Частиною 1 ст. 203 ЦК України закріплено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно положеннями ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи (ч. 5 ст. 216 ЦК України).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Враховуючи встановлені судом обставини та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що укладені між відповідачем та позивачем-2 додаткові угоди № 3 від 26.01.2021, № 4 від 27.01.2021 та № 5 від 21.04.2021 до договору суперечать вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та укладені з порушенням п. 6.1.10 договору.

Що ж до вимог прокурора про застосування наслідків недійсності правочинів шляхом стягнення з відповідача 81 279,76 грн, то суд відзначає наступне.

Виходячи зі змісту ст. 215 та 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину, може бути заявлена як самостійно, так і бути об`єднана з вимогою повернути одержане за цим правочином у натурі або про відшкодування його вартості (якщо повернення у натурі неможливе).

Правовими наслідками недійсності правочину є двостороння реституція - у разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за умовами, дійсними на момент відшкодування. Одностороння реституція чинним законодавством не передбачена.

Згідно приписів ст. 669, 670 ЦК України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості.

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Як встановлено суд вище, позивачем на виконання умов договору з урахуванням укладених додаткових угод сплачено відповідачу 484 740,76 грн (з ПДВ) за фактично отримані 60, 03884 тис.куб.м. природного газу.

Так, пунктом 4.2. договору визначено, що ціна за одиницю товару становить 6 720, 00 грн з ПДВ за 1000 куб.м. з урахуванням тарифу на бронювання потужності транспортування магістральними мережами.

Таким чином, згідно з умовами договору (без урахування додаткових угод до нього, які визнані судом недійсними) позивач-2 мав би сплатити 403 461 грн. з ПДВ (6 720 грн. х 60,03884 куб.м), в той час як сплатив 484 740,76 грн, а відтак, сума в розмірі 81 279,76 грн, є такою, що надмірно сплачена позивачем-2 за договором та підлягає стягненню з відповідача.

Фактично за сплачені кошти 484 740,76 грн позивач-2 повинен був отримати 72 134,04 куб.м, втім, згідно підписаними актами-приймання передачі отримав 60,03884 куб.м природного газу.

Тобто, позивач-2 сплатив на користь відповідача грошові кошти, але недоотримав 12,0952 куб.м природного газу на суму 81 279,76 грн, які підлягають стягненню з відповідача на підставі частини 1 статті 670 ЦК України.

Подібні висновки наведені в постановах Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 та від 22.06.2022 у справі № 917/1062/21.

Що стосується повноважень прокурора на представництво інтересів держави в особі Головного управління національної поліції у Чернігівській області в суді, то слід зазначити наступне.

Згідно ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка, зокрема, здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно ч. 4, 5 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також визначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Обираючи форму представництва прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту. Про це йдеться у рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі про представництво інтересів в арбітражному судочинстві, яке відповідно до ст. 89 Закону України "Про Конституційний Суд України" є обов`язковим. Згідно з вказаним рішенням інтереси держави можуть збігатися, так і не збігатися з інтересами державних органів. Поняття інтереси держави є оціночним і у кожному конкретному випадку прокурор самостійно визначає, в чому саме відбулося або має відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту.

Так, ГУНП в Чернігівській області, як державної орган, та який у розумінні ст. 22 Бюджетного кодексу України є розпорядником бюджетних коштів (за рахунок яких здійснювалася закупівля природного газу за договором), що уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету та зобов`язаний ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері та у сфері публічних закупівель.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначені у Законі України "Про публічні закупівлі".

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції. До основних принципів публічних закупівель віднесено зокрема, їх максимальна економія та ефективність.

Однак, ГУНП в Чернігівській області, укладаючи оспорювані додаткові угоди до договору про закупівлю, усупереч вимогам ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції яка діяла на момент укладення договору та додаткових угод), сприяло порушенням цих інтересів держави, тим самим є органом, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, однак не здійснює та неналежно здійснює їх захист.

Порушення норм законодавства у сфері публічних закупівель у зв`язку з укладенням з порушенням вимог закону додаткових угод, призвело до безпідставної зміни істотних умов договору після його укладення та збільшення ціни за одиницю товару, покладення на бюджетну установу економічно невигідних зобов`язань щодо необґрунтованого витрачання бюджетних коштів.

Виконання зобов`язань за додатковими угодами до договору, укладеними з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що не відповідає меті Закону України "Про публічні закупівлі" та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в статті 3 даного Закону.

Наведене вказує на порушення економічних (майнових) інтересів держави у бюджетній сфері та у сфері публічних закупівель, внаслідок дій уповноваженого (компетентного) органу - ГУНП в Чернігівській області (як державного органу влади), до функцій якого належить захист інтересів у цій сфері, яким перераховано на підставі оспорюваних угод бюджетних коштів у надмірному розмірі, чим порушено інтереси держави, про що свідчить невжиття ГУНП в Чернігівській області заходів, спрямованих на захист інтересів держави.

У даних спірних правовідносинах інтереси держави та позивача повністю збігаються, ГУНП в Чернігівській області є отримувачем коштів, які надійдуть у разі їх стягнення.

Прокуратурою до подання позову здійснено попереднє листування із ГУНП в Чернігівській області.

Згідно відповіді ГУНП в Чернігівській області від 12.08.2022, заходи щодо стягнення надмірно сплачених коштів не вживатиме, оскільки останнє вважає, що додаткові угоди про збільшення ціни на природний газ було укладено згідно чинного законодавства.

Вказане свідчить про бездіяльність та неналежний захист інтересів держави в особі ГУНП в Чернігівській області.

З урахуванням викладеного позивачем у справах про стягнення надміру сплачених коштів, зокрема з підстав незаконного збільшення ціни товару може бути суб`єкт, який проводив закупівлю, отримав товар, здійснив оплату за нього, реальний і законний інтерес якого порушено внаслідок укладення цих угод.

Тобто, Головне управління національної поліції у Чернігівській області, є державним органом та повинно ефективно використовувати бюджетні кошти, було замовником закупівлі, а також стороною договору за яким за бюджетні кошти закуплено товар згідно додаткових угод та з її рахунків виділено кошти на оплату за договором, права та охоронювані законом інтереси якого порушено внаслідок укладення додаткових угод та на рахунок якого повинні бути повернуті безпідставно (надмірно) сплачені грошові кошти, має повноваження контролю за використанням виділених йому бюджетних коштів та звернення до суду - є належним позивачем у даних спірних правовідносинах.

Водночас, незважаючи на існуючі тривалий час порушення вимог законодавства про публічні закупівлі органами, уповноваженими на здійснення відповідних функцій держави у даних спірних правовідносинах ГУНП в Чернігівській області, до цього часу не вжито належних заходів до повернення надмірно сплачених коштів, у т.ч. шляхом звернення до суду із позовною заявою.

За таких обставин, вбачаються підстави для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду із вказаним позовом у даній справі з огляду на незаконне використання бюджетних коштів шляхом укладення додаткових угод, на підставі яких сплачено кошти у надмірній сумі, і невжиття уповноваженими органами у спірних правовідносинах, заходів щодо усунення таких порушень.

Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, судом вбачається за можливе встановити бездіяльність органу, уповноваженого у спірних відносинах, що в свою чергу є підставою звернення прокурора до суду.

Суд відзначає, що правильне, в порядку, визначеному законодавством, використання бюджетних коштів беззаперечно становить державний інтерес.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Верховний Суд України у постанові від 13 червня 2017 року у справі № п/800/490/15 (провадження № 21-1393а17) зазначив, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Однак суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною 7 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 912/898/18 та від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 в подібних правовідносинах.

Що стосується повноважень прокурора на представництво інтересів держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України в суді, то слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що Чернігівська окружна прокуратура зверталась до Північного офісу Держаудитслужби із листом № 4638 вих. 22 від 09.09.2022, яким повідомила про порушення під час виконання договору на постачання природного газу (UA-2020-12-07-013 804-Ь).

Північним офісом Держаудитслужби листом від 23.09.2022 №262613- 17/5110-2022 та Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області листом від 03.10.2022 № 262525-14/2311-2022, повідомили, що перевірку закупівлі UA-2020-12-07-013804-b буде досліджено у разі проведення заходів державного фінансового контролю.

За приписами ст. 8 Закону України "Про публічні закупівлі" моніторинг закупівель проводить центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).

Статтею 7 Закону України "Про публічні закупівлі" органи Держаудитслужби визначено серед суб`єктів, що реалізують державну політику у сфері публічних закупівель.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Пунктом 10 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" передбачено право органу державного фінансового контролю звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналогічні приписи містяться в абз. 3 пп. 9 п. 4 Положення про Державну аудиторську службу України (далі - Положення) (затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 03.02.2016).

Поряд з цим відносини органу державного фінансового контролю та інших державних органів під час реалізації заходів державного фінансово контролю, зокрема в частині, пов`язаній з наслідками належного чи неналежного дотримання ними господарського, цивільного та іншого законодавства під час укладення та виконання договорів, у цьому випадку обмежено, нормами пункту 8 статті 10 Закону, який аналогічно визначений у пп. 20 п. 6 Положення.

Так, згідно п. 8 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право, крім іншого, порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами з незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Аналіз вищенаведених норм Закону свідчить, що орган держаного фінансового контролю наділений лише правом порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, за результатами проведених заходів державного фінансового контролю.

Слід зазначити, що згідно ст. 5 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку встановленому Законом України "Про публічні закупівлі" зі змінами (далі - Закон №922), проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Отже, питання здійснення закупівель можуть перевірятися під час одного зі згаданих видів державного фінансового контролю, який визначається на підставі положень законодавства відповідно до конкретних обставин.

Протягом 2021-2022 року та поточного періоду 2023 року заходи державного фінансового контролю (державні фінансові аудити, інспектування, перевірки закупівель) у Головному управлінні національної поліції у Чернігівській області не проводились, моніторинг процедури закупівлі за номером ID:UA-2020-12-07-013804-b не здійснювався, укладений за її результатами договір від 14.01.2021 № 249/21/4 та додаткові угоди до нього не перевірялись.

Інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб (стаття 4 Закону).

Згідно ст. 11 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" плановою виїзною ревізією вважається ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані роботи органу державного фінансового контролю. Така ревізія проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності підконтрольних установ не частіше одного разу на календарний рік.

Відповідно до п. 3 Порядку планування заходів державного фінансового контролю Державною аудиторською службою та її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2001 № 955, зі змінами, проведення державного фінансового аудиту та інспектування здійснюється відповідно до планів проведення заходів державного фінансового контролю, які складаються на плановий період, яким є кожний квартал.

У письмових поясненням Північним офісом Державної аудиторської служби України повідомлено, що Планом проведення заходів державного фінансового контролю Північного офісу Держаудитслужби на І квартал 2023 року у Головному управлінні національної поліції Чернігівської області не передбачено.

Позаплановою ревізією вважається ревізія, яка не передбачена в планах роботи органу державного фінансового контролю і проводиться на підставі рішення суду за наявності обставин, визначених у статті 11 Закону.

Вичерпний перелік підстав для проведення перевірки закупівель визначено пунктом 4 Порядку проведення перевірок закупівель Державною аудиторською службою та її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 631, зі змінами.

Порядок здійснення моніторингу публічних закупівель визначено статтею 8 Закону № 922.

Відповідно до норм абз. 3 ч. 1 ст. 8 Закону № 922, моніторинг закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладання договору про закупівлю та його дії.

У поданих до суду письмових пояснення Північний офіс Державної аудиторської служби України зазначає, що Головним управлінням національної поліції у Чернігівській області по вищевказаній процедурі закупівлі 27.10.2021 року оприлюднено звіт про виконання договору про закупівлю.

Відтак, Північний офіс Державної аудиторської служби України посилається на відсутність підстав проведення моніторингу зазначеної закупівлі, у порядку встановленому Законом № 922, про що листом від 03.10.2022 № 262525-17/2311-2022 було повідомлено Чернігівську окружну прокуратуру.

У п. 54 постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора необхідно вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України (залишення позову без розгляду).

Суд зазначає, що процедура, передбачена абз. 3, 4 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту. Тобто залишення позову прокурора без розгляду після відкриття провадження у справі стосується виключно випадків, коли прокурор правильно визначив орган, уповноважений на захист інтересів держави у спірних правовідносинах в обраний прокурором спосіб, проте не підтвердив наявності підстав для представництва інтересів держави в особі цього органу в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05.10.2021 у справі № 925/1214/19).

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (п. 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

За своєю правовою природою залишення позову без розгляду, що унормовано ст. 226 ГПК України, є відмовою суду розглянути звернення особи про захист її порушеного права (позов) внаслідок визначених указаною статтею недоліків або дій цієї особи. Наведений у ст. 226 ГПК України перелік підстав для залишення позову без розгляду є вичерпним.

Зокрема, згідно п. 2 ч. 2 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як вбачається із матеріалів справи, прокурор у цій справі звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України, визначивши її як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

В той час, суд вказує, що залучення Північного офісу Держаудитслужби як позивача у справі, підставою для подачі позову у якій є результат перевірки, досліджень тощо, проведених органами прокуратури в межах наданих повноважень Законом України "Про прокуратуру" є неможливим, позаяк підставою для звернення до суду в цьому випадку не є результати державного фінансового контролю.

Отже, саме з огляду на правовідносини, які існують в даній справі, та враховуючи те, що жодних планових перевірок за спірний період позивачем-1 не проводилось, з огляду на відсутність підстав проведення позапланового моніторингу зазначеної вище закупівлі, у порядку встановленому Законом № 922, то за таких обставин, Північний офіс Державної аудиторської служби України не наділений правом передбаченим п. 10 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" на звернення до суду в інтересах держави, а відтак суд приходить до висновку, що в його діях відсутня бездіяльність, а відтак він не може бути позивачем у даній справі.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для представництва Прокурором інтересів держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України, а відтак позов в цій частині залишається без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.

Разом з тим, суд зазначає, що Закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них (аналогічний висновок міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19).

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Отже, з огляду на викладене вище, враховуючи наявні в матеріалах справи докази надані сторонами на підтвердження своїх доводів, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що прокурором доведено, факт укладання додаткових угод № 3 від 26.01.2021, № 4 від 27.01.2021 та № 5 від 21.04.2021 до договору з порушенням вимог чинного законодавства, а саме п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", що у свою чергу є підставою для визнання таких додаткових угод недійсними на підставі ч. 1 ст. 215 ЦК України та ч. 1 ст. 203 ЦК України та стягнення з відповідача на користь Головного управління національної поліції у Чернігівській області 81 279, 76 грн, а відтак, позов підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов у справі № 922/2142/22 в частині вимог Заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури (14000, м. Чернігів, вул. Шевченка, буд. 1) в інтересах держави, в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 18; ідентифікаційний код 40479560) - залишити без розгляду.

2. Позов Заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури (14000, м. Чернігів, вул. Шевченка, буд. 1) в інтересах держави, в особі Головного управління національної поліції у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, просп. Перемоги, 74; ідентифікаційний код 40108651) - задовольнити.

3. Визнати недійсною додаткову угоду щодо зміни ціни № 3 від 26.01.2021 до договору про закупівлю природного газу для потреб не побутових споживачів № 249/21/4 від 14.01.2021, укладену між Головним управлінням національної поліції у Чернігівській області () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс Групп ЛТД" ().

4.Визнати недійсною додаткову угоду щодо зміни ціни № 4 від 27.01.2021 до договору про закупівлю природного газу № 249/21/4 від 14.01.2021, укладену між Головним управлінням національної поліції у Чернігівській області () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс Групп ЛТД" ().

5.Визнати недійсною додаткову угоду щодо зміни ціни № 5 від 21.04.2021 до договору про закупівлю природного газу № 249/21/4 від 14.01.2021, укладену між Головним управлінням національної поліції у Чернігівській області () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс Групп ЛТД" ().

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Групп ЛТД" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А, оф. 139; ідентифікаційний код 38772399) на користь Головного управління національної поліції у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, просп. Перемоги, 74; ідентифікаційний код 40108651) грошові кошти в сумі 81 279 (вісімдесят одна тисяча двісті сімдесят дев`ять) грн 76 коп.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Групп ЛТД" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А, оф. 139; ідентифікаційний код 38772399) на користь Чернігівської обласної прокуратури (одержувач: Чернігівська обласна прокуратура, UA0006008, , банк ДКСУ м. Київ) судовий збір у сумі 9 924 (дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

8. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 12.04.2023

Суддя Дмитро БАРАНОВ