ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року

м. Київ

cправа № 914/2441/15 (459/143/20)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.

за участю представників:

не з`явилися, про дату час та місце судового засідання були повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Львівської області від 13.09.2022

та постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.01.2023

у справі

за позовом ОСОБА_1 , с. Гірник Львівської області

до відповідача Публічного акціонерного товариства «Львівська вугільна компанія», с. Сілець Сокальського району Львівської області

про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності; скасування наказу про звільнення; поновлення на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнення моральної шкоди

у межах справи № 914/2441/15

про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Львівська вугільна компанія", -

ВСТАНОВИВ:

1. 16.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до Червоноградського міського суду Львівської області із позовом до ПАТ «Львівська вугільна компанія» про визнання незаконним та скасування наказу № 30 від 10.12.2019 про оголошення догани; визнання незаконним та скасування наказу № 4-к від 02.01.2020 про припинення трудового договору відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України; поновлення на роботі охоронником служби охорони; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнення 10000,00 грн моральної шкоди.

2. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 28.05.2020 провадження у справі № 459/143/20 закрито.

3. Постановою Львівського апеляційного суду від 21.01.2021 у справі № 459/143/20 ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 28.05.2020р. скасовано, справу № 459/143/20 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Львівська вугільна компанія» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності; скасування наказу про звільнення; поновлення на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнення моральної шкоди передано до Господарського суду Львівської області для розгляду в межах справи № 914/2441/15 про банкрутство ПАТ «Львівська вугільна компанія».

4. Постановою Верховного Суду від 06.10.2021 у справі № 459/143/20 касаційні скарги ПАТ «Львівська вугільна компанія» та ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Львівського апеляційного суду від 21.01.2021 та ухвалу Львівського апеляційного суду від 25.02.2021 у справі № 459/143/20 залишено без змін.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

5. Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.09.2022 у справі №914/2441/15 (459/143/20) в задоволенні вказаного позову відмовлено повністю.

6. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.01.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду Львівської області від 13.09.2022 у справі №914/2441/15(459/143/20) - без змін.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

7. До Верховного Суду від ОСОБА_1 (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 13.09.2022 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.01.2023 у справі № 914/2441/15 (459/143/20) та постановити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

8. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження:

8.1. Оскаржувані судові рішення ухвалені з неправильним застосуванням судом норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права та зазначає, що підставою касаційного оскарження є пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України, оскільки суди в застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду та пункт 4 частини 3 статті 310 ГПК, оскільки суди встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Відзиви

9. Від ПАТ "Львівська вугільна компанія" надійшов відзив на касаційну скаргу у якому наводяться аргументи проти її задоволення.

Інші заяви та клопотання

10. Відсутні.

Позиція Верховного Суду

11. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, виходячи з наступного.

12. Відповідно до ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

13. Суди попередніх інстанцій встановили наступні фактичні обставини справи:

13.1. Починаючи з вересня 2018 року ОСОБА_1 працював охоронником служби охорони ПАТ «Львівська вугільна компанія».

13.2. Під час прийому на роботу, позивач був ознайомлений з правилами внутрішнього трудового розпорядку, колективною угодою, положенням про табельний облік, що підтверджується підписом позивача в особовій картці працівника та не заперечується сторонами.

13.3. В матеріалах справи міститься копія Інструкції з охорони праці №134 охоронника служби охорони ПАТ «Львівська вугільна компанія», затвердженої наказом №520 від 12.12.2017, на якій також міститься підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з інструкцією.

13.4. Відповідно до розділу І Інструкції № 134 охоронник підприємства підпорядкований начальнику служби охорони, заст.начальника служби охорони і несе повну відповідальність за якісне та своєчасне виконання покладених на нього завдань і функцій по забезпеченню перепусткового внутрішньооб`єктового режимів, дотримання ним правил техніки безпеки, пожежної безпеки, збереження матеріальних цінностей на підприємстві та підтримання правопорядку на підприємстві.

13.5. У розділі ІІ Інструкції № 134 передбачено завдання та обов`язки охоронника, серед яких охоронник зобов`язаний, зокрема:

- знати та виконувати вимоги, розпорядження начальника охорони, заступника начальника служби охорони, начальника зміни;

- перед заступленням на чергування прибути на інструктаж у встановленій формі одягу та маючи охайний зовнішній вигляд;

- забезпечити надійну охорону довірених йому матеріальних цінностей від злочинних посягань, дотримання внутрішньооб`єктового і перепусткового режимів, не допускати безконтрольного проїзду на територію автотранспорту, вивозу (виносу), завозу (занесення) матеріальних цінностей, інших предметів, легкозаймистих та інших, небезпечних для життя і здоров`я працюючих, речовин;

- чітко і охайно вносити достовірні дані в книги обліку служби охорони, в книгу реєстрації документів на вивіз (ввіз), винос (внесення) матеріальних цінностей. Перепустки і накладні на вивезені (винесені) матеріальні цінності після закінчення робочого дня передавати в бухгалтерію під розписку;

- при проїзді через транспортну прохідну автомобільного транспорту, вимагати надання перепустки. Не допускати ввіз на території вантажів не вказаних в перепустці (накладній), а також їх вивіз з території та реєструвати відповідні дані в журналі обліку заїзду (виїзду) транспорту;

- звіряти кількість, рід, найменування, вагу матеріальних цінностей з даними вказаними у документах (накладній, перепустці) підписи на документах з взірцями підписів осіб, яким надано право на відпуск матеріальних цінностей;

- не допускати безконтрольного вивозу (виносу), завозу (занесенню) на територію підприємства матеріальних цінностей; чітко і охайно вносити достовірні дані в книги обліку служби охорони, в книгу реєстрації документів на вивіз (ввіз), винос (внесення) матеріальних цінностей.

13.6. Відповідно до п. п. 1, 10 розділу IV Інструкції № 134 охороннику забороняється залишати пост без дозволу начальника охорони, заступника начальника охорони, начальника зміни охорони, зміни, передоручати охорону об`єкта іншим особам або іншому охороннику. Охороннику забороняється надавати недостовірну, неправдиву інформацію керівництву про виконання ним своїх трудових обов`язків, відмовлятись від дачі письмових пояснень при проведенні службових розслідувань.

13.7. Відповідно до п. 1 розділу V Інструкції № 134 охоронник несе відповідальність за неналежне виконання своїх посадових обов`язків, передбачених цією інструкцією в межах, визначених діючим законодавством України про працю.

13.8. Документальними доказами у справі підтверджується, що 22-23 листопада 2019 року позивач ніс службу на 23 пікеті. Перед початком зміни 22.11.2019, начальником зміни охорони проведено особистий інструктаж кожного охоронника, зокрема і ОСОБА_1 , щодо належного виконання своїх посадових обов`язків та дотримання техніки безпеки, що підтверджується постовою відомістю, копія якої міститься в матеріалах справи.

13.9. 26.11.2019 начальником зміни охорони на ім`я керуючого санацією ПАТ «Львівська вугільна компанія» подано доповідну, в якій зазначено, що охоронник ОСОБА_1 (таб. №1433) ніс службу на 23 пікеті з 22.11.2019 на 23.11.2019 та надав недостовірні дані щодо автомобілів, які завозили відходи вуглезбагачення.

13.10. Недостовірні дані полягали в тому, що кількість автомобілів з відходами, яка виїхала з хвостосховища № 2 не співпадає з кількістю автомобілів з відходами, що обліковані охоронником ОСОБА_1 на 23 пікеті, а саме: до журналу реєстрації позивачем внесено один зайвий рейс машини з відходами (МАН 20-41, 14 т, вартістю 6300 грн).

13.11. З приводу зазначеного порушення, ОСОБА_1 надано письмове пояснення, в якому він зазначив, що 22.11.2019 на посту № 23 автомобілі возили довго, майже до 18:30 год., вже було темно і він пішов в туалет і в цей час поставив один зайвий рейс автомобілю МАН 20-41 помилково.

13.12. Враховуючи викладене, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем не спростовано факт вчиненого порушення, яке мало місце у зв`язку із внесенням недостовірних даних в книгу реєстрації документів на вивіз (ввіз), винос (внесення) матеріальних цінностей.

13.13. Таким чином, під час виконання своїх обов`язків, позивачем порушено вимоги п.8 та п.11 розділу ІІ Інструкції № 134, яким передбачено, що охоронник зобов`язаний чітко та охайно вносити достовірні дані в книгу обліку служби охорони, в книгу реєстрації документів на вивіз (ввіз), винос (внесення) матеріальних цінностей.

13.14. Наказом №30 від 10.12.2019 «Про порушення трудової дисципліни», за неналежне виконання своїх обов`язків, а саме п. 8 розділу ІІ Інструкції на робочому місці «Охоронник» охороннику служби охорони ОСОБА_1 (таб. № 1433) оголошено догану та попереджено про те, що в разі повторення такого випадку до нього будуть застосовані більш суворі міри дисциплінарного стягнення.

13.15. Актом від 20.12.2019 встановлено, що охоронник ОСОБА_1 (табельний №1433) з наказом № 30 від 10.12.2019 ознайомлений, але копію даного наказу під підпис отримувати відмовився.

13.16. Актом від 02.01.2020 встановлено, що охоронник ОСОБА_1 (табельний №1433) вдруге відмовився отримати копію наказу № 30 від 10.12.2019.

13.17. 24 грудня 2019 року позивач ніс службу на 23 пікеті. Перед початком зміни 24.12.2019, начальником зміни охорони проведено особистий інструктаж кожного охоронника, зокрема і ОСОБА_1 , щодо належного виконання своїх посадових обов`язків та дотримання техніки безпеки, що підтверджується постовою відомістю, копія якої міститься в матеріалах справи.

13.18. 24.12.2019 на ім`я генерального директора ПАТ «Львівська вугільна компанія» начальником зміни охорони подано доповідну, в якій зазначено, що охоронник ОСОБА_1 ( таб.№1433) під час несення служби 24.12.2019 на 23 пікеті, не зважаючи на неодноразові вказівки керівництва охорони про необхідність детального відображення в журналі реєстрації автотранспорту всіх необхідних даних, не вірно вказав місце призначення вантажу, який вивозився з території ПАТ «Львівська вугільна компанія».

13.19. Таке порушення полягало в тому, що позивач в журналі ввозу і вивозу матеріалів зазначив автомобіль Вольво 12-68, накладна № 24/12, назва організації - одержувача вантажу вказано «Вербена», однак згідно товарно-транспортної накладної № 24/12 від 24.12.2019 одержувачем вантажу є ПП «СТЛ Україна».

13.20. З приводу зазначеного порушення, ОСОБА_1 відмовився надати письмове пояснення, що відображено в акті від 24.12.2019.

13.21. Актом від 02.01.2020 встановлено, що охороннику ОСОБА_1 (табельний №1433) було вдруге запропоновано надати пояснення на доповідну від 24.12.2019, але він відмовився.

13.22. Наказом від 02.01.2020 № 4-к «Про припинення трудового договору» охоронника ОСОБА_1 (таб. № 1433) звільнено з 02.01.2020 за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України.

13.23. Актом від 03.01.2020 встановлено, що охороннику ОСОБА_1 (таб. №143) було запропоновано отримати трудову книжку 03.01.2020 та копію наказу №4 від 02.01.2020, але він відмовився отримувати вказані документи.

13.24. 04.01.2020 відповідач надіслав позивачу повідомлення за вих. № 1/10 від 03.01.2020 та за вих. № 1/11 від 03.01.2020 про звільнення позивача та запропонував позивачу з`явитись у відділ кадрів для отримання трудової книжки. Разом із зазначеними повідомленнями позивачу надіслано копію наказу № 4-к від 02.01.2020., копію наказу № 30 від 10.12.2019, копію доповідної від 24.12.2019, копію акту від 24.12.2019 та копію акту від 02.01.2020, що підтверджується копіями описів вкладення у цінні листи, накладних та поштових квитанцій, які містяться в матеріалах справи.

13.25. Розрахунок з позивачем повністю проведено 03.01.2020, що підтверджується платіжним дорученням № 635 від 03.01.2020 та довідкою № 49/20 від 16.03.2020.

13.26. Наведені обставини і стали підставою для звернення з позовом у даній справі.

14. Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

15. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

16. Відповідно до ч. 1 ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

17. За правилами ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

18. Відповідно до ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

19. Порядок застосування дисциплінарного стягнення визначений у ст. 149 КЗпП України, відповідно до якого до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

20. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

21. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

22. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

23. Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Під час обрання виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

24. Суди попередніх інстанцій встановили, що 22.11.2019 під час виконання трудових обов`язків, Скаржник зазначив недостовірні відомості щодо автомобілів, які завозили відходи вуглезбагачення, зазначивши в журналі реєстрації один зайвий рейс вантажному автомобілю МАН 20-41, 14 т, вартістю 6300 грн ( а.с.186, том 2).

25. При цьому, в наказі №30 від 10.12.2019 «Про порушення трудової дисципліни» зазначено, 22-23 листопада 2019 року охоронник служби охорони ОСОБА_1 (таб.№1433) при несенні служби на 23 пікеті надав недостовірну інформацію по обліку машин, які ввозять відходи вуглезбагачення, а тому, за неналежне виконання своїх обов`язків, а саме Інструкції на робочому місці «Охоронник» р. ІІ п. 8 охороннику служби охорони ОСОБА_1 (таб. № 1433) оголошено догану, що також встановлено в оскаржуваних судових рішеннях.

26. Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

27. Таким чином, наведеним підтверджується факт вчинення 22.11.2019 ОСОБА_1 порушення трудових обов`язків, передбачених п.8 розділу ІІ Інструкції №134 шляхом внесення недостовірних відомостей до журналу реєстрації автотранспорту. Копія витягу з журналу реєстрації автотранспорту міститься в матеріалах справи (а.с.192-194, том.2).

28. Також в оскаржуваних судових рішеннях встановлено, що 24.12.2019 на ім`я генерального директора ПАТ «Львівська вугільна компанія» начальником зміни охорони подано доповідну, в якій зазначено, що охоронник ОСОБА_1 ( таб.№1433) під час несення служби 24.12.2019 на 23 пікеті, незважаючи на неодноразові вказівки керівництва охорони про необхідність детального відображення в журналі реєстрації автотранспорту всіх необхідних даних, не вірно вказав місце призначення вантажу, який вивозився з території ПАТ «Львівська вугільна компанія».

29. Таке порушення полягало в тому, що позивач в журналі ввозу і вивозу матеріалів зазначив автомобіль Вольво 12-68, накладна № 24/12, назва організації, куди відправлено вантаж вказано «Вербена», однак згідно товарно-транспортної накладної № 24/12 від 24.12.2019 одержувачем вантажу є ПП «СТЛ Україна».

30. Недостовірність зазначених позивачем відомостей у журналі ввозу і вивозу матеріалів підтверджується також витягом з такого журналу, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.202-204, том 2).

31. Більше того, у відповіді на відзив позивач зазначив, що місце призначення у журналі він вказав згідно товарно-транспортної накладної. Однак, в матеріалах справи міститься копія товарно-транспортної накладної № 24/12 від 24.12.2019 в якій зазначено, що одержувачем вантажу є ПП «СТЛ Україна» (а.с.207, том 2), що підтверджує внесення недостовірних відомостей позивачем та повторне порушення таким чином покладених на нього трудових обов`язків згідно з Інструкцією №134.

32. З приводу зазначеного порушення, ОСОБА_1 відмовився надати письмове пояснення, що відображено в акті від 24.12.2019.

33. Актом від 02.01.2020 встановлено, що охороннику ОСОБА_1 (табельний №1433) було вдруге запропоновано надати пояснення на доповідну від 24.12.2019, але він відмовився.

34. Наказом від 02.01.2020 № 4-к «Про припинення трудового договору» охоронника ОСОБА_1 (таб. № 1433) звільнено з 02.01.2020 за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України (а.с.209, том 2).

35. Аналізом наказу про припинення трудового договору встановлено, що в такому наказі причиною звільнення вказано систематичне невиконання без поважних причин обов`язків покладених трудовим договором відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України.

36. Підставою звільнення зазначено наказ №30 від 10.12.2019 «Про порушення трудової дисципліни», доповідна від 24.12.2019, акти від 24.12.2019 та від 02.01.2020.

37. Враховуючи викладене, доводи Скаржника про те, що спірні накази про припинення трудового договору та про порушення трудової дисципліни не відповідають вимогам ст.149 КЗпП України є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

38. При цьому, порушення Скаржником трудових обов`язків, які мали місце 22.11.2019 та 24.12.2019 є аналогічними за своєю правовою природою порушеннями п.8 розділу ІІ Інструкції №134, які полягали у внесенні недостовірних відомостей у відповідні журнали реєстрації, про що правильно зазначено в оскаржуваній постанові суду апеляційної інстанції.

39. Наведені обставини свідчать про правильне застосування судами попередніх інстанції положень ст. ст. 40, 147, 148 149 КЗпП при постановленні рішення Господарського суду Львівської області від 13.09.2022 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 19.01.2023 по справі № 914/2441/15 (459/143/20).

40. Відповідно до приписів ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

41. На підставі приписів ст. 309 ГПК України, та з урахуванням того, що при постановленні рішення Господарського суду Львівської області від 13.09.2022 та постанови Західного апеляційного господарського суду від 19.01.2023 по справі № 914/2441/15 (459/143/20) суди попередніх інстанцій правильно застосували положення ст. ст. 40, 147, 148 149 КЗпП, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про залишення касаційної скарги ОСОБА_1 без задоволення та про залишення вищевказаних рішень без змін.

Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 13.09.2022 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.01.2023 по справі № 914/2441/15 (459/143/20) залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.І. Картере

К.М. Огороднік