УХВАЛА

12 квітня 2023 року

м. Київ

Справа № 910/3191/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Картере В. І., Погребняка В. Я.

розглянув матеріали касаційної скарги Державної казначейської служби України

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023

у складі колегії суддів: Яковлєва М. Л. (головуючого), Шаптали Є. Ю., Станіка С. Р.

та на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2022

у складі судді Баранова Д. О.

у справі за позовом Фізичної особи-підприємця Томин Оксани Михайлівни

до

1. Пенсійного фонду України

2. Державної казначейської служби України

про відшкодування моральної та матеріальної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Томин Оксана Михайлівна (далі-позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Пенсійного фонду України та Державної казначейської служби України, в якому просить суд:

- стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 8 000, 00 грн, заподіяну незаконною бездіяльністю Пенсійного фонду України;

- стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн, заподіяну незаконною бездіяльністю Пенсійного фонду України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 у справі № 910/3191/21 позов задоволений частково, до стягнення з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на користь позивача присуджено матеріальну допомогу в сумі 8 000,00 грн., в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишено без задоволення, змінено мотивувальну частину оскарженого рішення, в іншій оскаржене рішення залишено без змін.

17.02.2023 Державна казначейська служба України звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 та на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 у справі № 910/3191/21.

Одночасно, у прохальній частині касаційної скарги скаржником порушені питання про поновлення строку на касаційне оскарження, а також звільнити скаржника від сплати судового збору або відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/3191/21 визначено колегію суддів Верховного Суду: Банасько О. О. (головуючий), Картере В. І., Погребняк В. Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2023.

Ухвалою Верховного Суду від 10.03.2023 визнано неповажними підстави, наведені скаржником в обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, відмовлено задоволенні клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору, касаційну скаргу залишено без руху з наданням скаржнику строку на усунення її недоліків шляхом надання заяви про поновлення строку з відповідним обґрунтуванням та доказами, а також доказів сплати судового збору.

28.03.2023 до Верховного Суду від скаржника надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, до якої, в тому числі, долучено докази сплати судового збору (платіжна інструкція від 20.03.2023 № 377).

Відповідно до частини першої статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, скаржник, з-поміж іншого зазначає, що повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 ним було отримано в системі "Електронний суд" (на підтвердження зазначеного скаржником долучено довідку, сформовану засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" та картку руху документа).

Частиною другою статті 288 ГПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 05.11.2020 у справі № 22б/5014/2595/2012 (12/83б), згідно яких зазначено, що статтею 119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Отже у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому, поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску строку в розумінні статті 86 ГПК України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, підстави пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, у встановлений законом процесуальний строк подання заяви. Тобто, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо звернення до суду у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.

З матеріалів касаційної скарги (з урахуванням документів, наданих на усунення недоліків касаційної скарги), виходячи з положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права скаржника на доступ до суду та пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України про забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що строк на касаційне оскарження у даному випадку підлягає поновленню.

Відповідно до частини першої статті 294 ГПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій повідомляється про дату, час і місце розгляду скарги, а також про витребування матеріалів справи. До відкриття касаційного провадження учасники справи мають право подати заперечення проти відкриття касаційного провадження (частина друга цієї статті).

Згідно з частиною третьою статті 294 ГПК України питання про відкриття касаційного провадження у справі вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, визначеному статтею 292 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 174 ГПК України передбачено, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду.

З огляду на те, що скаржником усунуто недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання.

На виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржником зазначено про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права та в якості підстави касаційного оскарження зазначає:

- пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України, посилаючись в контексті цієї підстави на застосування судами попередніх інстанцій висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду щодо відсутності законних підстав для стягнення шкоди безпосередньо з Державної казначейської служби України (викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 910/23967/16, від 18.11.2020 у справі № 554/5980/18, постановах Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 757/6203/21-ц, від 06.02.2019 у справі № 199/6713/14-ц, від 11.08.2021 у справі № 352/2255/19, від 18.08.2021 у справі № 591/6891/18, від 18.08.2021 у справі № 200/8310/18, від 08.09.2021 у справі № 751/7182/19) та щодо відсутності підстав для настання цивільно-правової відповідальності у разі відсутності принаймні одного елементу цивільного правопорушення, а саме: шкоди, протиправного діяння особи, яка її завдала, причинного зв`язку між ними (викладені у постановах Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 686/16161/16-ц, від 04.07.2018 у справі № 641/2328/17, від 03.03.2021 у справі № 638/17962/15, від 24.12.2021 у справі № 646/5190/19-ц, від 04.04.2022 у справі № 638/12050/20);

- пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, посилаючись в контексті цієї підстави на відсутність висновків Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Крім того, щодо можливості касаційного оскарження судових рішень у малозначній справі скаржником зазначено, що касаційна скарга стосується питань права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а саме:

1) щодо можливості відшкодування шкоди на підставі статті 56 Конституції України та статті 1173, 1174 Цивільного кодексу України за відсутності рішення суду про визнання протиправними дій, рішень чи бездіяльності посадової особи органу державної влади;

2) щодо відсутності підстав для стягнення безпосередньо з Державної казначейської служби України матеріальної шкоди, заподіяної іншим державним органом.

Отже, на момент відкриття касаційного провадження доводи касаційної скарги не є очевидно неприйнятними, а відтак подані матеріали достатні для касаційного розгляду.

Підстав для застосування статей 292 та 293 ГПК України не встановлено.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про відкриття касаційного провадження у справі № 910/3191/21 за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 та на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2022.

Виходячи з положень частини четвертої статті 294 ГПК України, колегія суддів Верховного Суду вважає необхідним надати учасникам справи строк на подання відзиву на касаційну скаргу до 24.04.2023.

З огляду на подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції та задля забезпечення повноти її розгляду Верховний Суд витребовує з Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/3191/21.

Частиною четвертою статті 301 ГПК України встановлено, що перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

Разом з тим частиною шостою статті 301 ГПК України передбачено, що з урахуванням конкретних обставин справи суд касаційної інстанції може розглянути касаційні скарги, зазначені у частинах четвертій і п`ятій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Зважаючи на зазначені норми, а також характер спірних правовідносин та наведені обставини касаційної скарги, суд вважає за необхідне здійснити розгляд касаційної інстанції Державної казначейської служби України у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ураховуючи наведене й керуючись статтями 234, 235, 290, 294, 295, 301, 326 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Державної казначейської служби України про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

2. Поновити Державній казначейській службі України пропущений строк на подання касаційної скарги.

3. Відкрити касаційне провадження у справі № 910/3191/21 за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 та на рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2022.

4. Призначити розгляд касаційної скарги Державної казначейської служби України на 11 травня 2023 року о 12:45 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 в залі судових засідань № 330.

5. Надати учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 24.04.2023.

6. Витребувати з Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/3191/21.

7. Довести до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою.

8. Звернути увагу учасників справи на можливості розгляду справи за відсутності їх представників за наявними у справі матеріалами у разі подання відповідного клопотання відповідно до частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України.

9. Роз`яснити учасникам справи положення статті 202 Господарського процесуального кодексу України відповідно до якої неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

10. Повідомити учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у тому числі поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо), в тому числі заяву в порядку статті 197 ГПК України, на електронну адресу суду (), через особистий кабінет в системі "Електронний суд", поштою, факсом або іншими дистанційними засобами зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про електронні довірчі послуги".

11. Інформацію по справі № 910/3191/21, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://supreme.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. І. Картере

В. Я. Погребняк