РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.04.2023Справа № 910/13844/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зроблено»

про стягнення 652649,33 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зроблено» про 652649,33 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору №812/20 від 08.12.2020 в частині повної та своєчасної сплати орендної плати та вартості експлуатаційних, комунальних послуг, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 487249,34 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Окрім того, позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 39513,92 грн, 3% річних у розмірі 12615,09 грн та інфляційні втрати у розмірі 113270,98 грн. Щодо тверджень відповідача про наявність форс-мажорних обставин, позивач вказав, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження наявності та впливу даних форс-мажорних обставин саме для спірних договірних зобов`язань, а також не було повідомлено позивача про наявність таких обставин відповідно до умов Договору.

Відповідач у своїх запереченнях вказав, що не відмовляється від своїх зобов`язань за Договором щодо сплати орендної плати за об`єкт оренди до 24.02.2022, разом з тим, заявлену позивачем заборгованість у період з 01.03.2022 по 10.06.2022 не визнає та вважає безпідставною, оскільки у зв`язку із оголошенням воєнного стану та військової агресії рф проти України відповідач був позбавлений можливості використовувати об`єкт оренди. Так, відповідач вказує на наявність форс-мажорних обставин.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.12.2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» (далі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зроблено» (далі - Орендар) було укладено Договір №812/20 оренди нежитлового приміщення (далі - Договір) відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове платне користування на умовах цього Договору наступне нежиле приміщення, визначене п.1.1.1 Договору, у подальшому - приміщення. (п.1.1. Договору)

Приміщення загальною площею 246,5 кв.м. знаходиться на першому поверсі будинку, за адресою: м. Київ, вул. Гетьмана, 1.

Відповідно до п.4.1. Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 08.12.2021 орендна плата за користування Приміщенням за календарний місяць становить 86275 грн в т.ч. 14379,17 грн з розрахунку 350 грн за один метр квадратний.

Пунктом 4.6. Договору визначено, що орендна плата за користування Приміщенням за поточний місяць сплачується Орендарем незалежно від наслідків його господарської діяльності в безготівковій формі на підставі рахунку Орендодавця, впродовж 5 календарних днів з дня отримання рахунку, але в будь-якому випадку не пізніше кожного 15 числа поточного місяця. У разі відсутності за будь-яких причин у Орендаря рахунку на оплату орендної плати, Орендар зобов`язаний сплатити орендну плату у зазначений у цьому пункті термін, на підставі цього Договору в розмірі орендної плати вказано в п.4.1.1. Договору.

Згідно п.4.6.1. Договору доданого на підставі Додаткової угоди №1 від 08.12.2021 орендну плату за січень 2022 року Орендар сплачує рівними частинами у січні та лютому 2022, за люти 2022 і подальші місяці не пізніше кожного 15 числа поточного місяця.

Пунктом 4.7. Договору передбачено, що Орендодавець з 1-го по 10-е число поточного місця надає рахунок Орендарю. Сторони домовились, що не виставлення Орендодавцем рахунку не є підставою для несплати орендної плати.

Відповідно до п.4.8. Договору компенсація за спожиті Орендарем комунальні послуги не включені в суму орендної плати та сплачується Орендарем окремо згідно виставлених Орендодавцем рахунків. Компенсація за комунальні послуги провадиться Орендарем Орендодавцю та за своєю суттю не є оплатою поставки комунальних послуг від Орендодавця Орендарю, а являє собою відшкодування Орендарем своєї частки в витратах Орендодавця по сплаті комунальних послуг.

Вартість експлуатаційних витрат (утримання будинку та прибудинкової території, вивіз та утилізація сміття тощо) та комунальних послуг, якими користується Орендар (водопостачання, водовідведення, каналізація, тепло-, електропостачання тощо) Орендар компенсує Орендодавцю, виходячи з обсягів спожитих Орендарем послуг та відповідно до показів лічильників, а в разі їх відсутності пропорційно займаній площі, та сплачується додатково на підставі виставлених Орендодавцем рахунків, на протязі 5 календарних днів. (п.4.9. Договору)

Статтею 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором оренди наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Частино 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивачем на виконання умов Договору виставлялись позивачу рахунки на сплату орендної плати на загальну сума 460133,33 грн, а саме за січень 2022 року №4 від 01.01.2022 (акт надання послуг №5 від 31.01.2022) на суму 86275 грн; за лютий 2022 року №107 від 01.02.2022 (акт надання послуг №111 від 28.02.2022) на суму 86275 грн; за березень 2022 року №212 від 01.03.2022 (акт надання послуг №171 від 31.03.2022) на суму 86275 грн; за квітень 2022 року №270 від 01.04.2022 (акт надання послуг №232 від 30.04.2022) на суму 86275 грн; за травень 2022 року №331 від 01.05.2022 (акт надання послуг №334 від 31.05.2022) на суму 86275 грн; за червень 2022 року №522 від 10.06.2022 (акт надання послуг №425 від 10.06.2022) на суму 28758,33, а також рахунки на сплату експлуатаційних та комунальних послуг на загальну суму 95026,31 грн, а саме за червень 2021 року №737 від 09.07.2021 (акт надання послуг №623 від 30.06.2021) на суму 4209,19 грн; за липень 2021 року №878 від 13.08.2021 (акт надання послуг №764 від 31.07.2021) на суму 6796,68 грн; за грудень 2021 року №65 від 12.01.2022 (акт надання послуг №1232 від 31.12.2021) на суму 21635,30 грн; за січень 2022 року №168 від 10.02.2022 (акт надання послуг №66 від 31.01.2022) на суму 27056,62 грн; за лютий-березень 2022 року №325 від 06.04.2022 (акт надання послуг №226 від 31.03.2022) на суму 27938,06 грн; за квітень 2022 року №386 від 11.05.2022 (акт надання послуг №287 від 30.04.2022) на суму 2508,68 грн; за травень 2022 року №519 від 09.06.2022 (акт надання послуг №422 від 31.05.2022) на суму 3545,86 грн; за червень 2022 року №526 від 30.06.2022 (акт надання послуг №430 від 30.06.2022) на суму 1335,92 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було частковому сплачено орендну плату на загальну суму 46275 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями №2103 від 25.01.2022 на суму 20000 грн із призначенням платежу «Орендна плата, згідно договору №812/20 від 08.12.2020 р. У сумі 16666,67 грн, ПДВ - 20% 3333,33 грн»; №2105 від 01.02.2022 на суму 13000 грн із призначенням платежу «Орендна плата, згідно договору №812/20 від 08.12.2020 р. У сумі 10833,33 грн, ПДВ - 20% 2166,67 грн»; №2114 від 04.02.2022 на суму 13275 грн із призначенням платежу «Орендна плата, за січень 2022 року, згідно рах.№4 від 01.01.2022. У сумі 11062,50 грн, ПДВ - 20% 2212,50 грн», а також було частково сплачено вартість експлуатаційних та комунальних послуг на загальну суму 21635,30 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2115 від 04.02.2022 на суму 21635,30 грн із призначенням платежу «Плата за компенсацію ком.послуг за грудень 2021 року, згідно рах.№65 від 12.01.2022. У сумі 18029,42 грн, ПДВ - 20% 3605,88 грн»

Так, судом встановлено, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати орендної плати та наданих комунальних та експлуатаційних послуг, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість у загальному розмірі 487249,34 грн.

Оскільки матеріали справи не містять доказів повної сплати відповідачем заборгованості, а факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 487249,34 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо заявлених позивачем до стягнення з відповідача пені у розмірі 39513,92 грн, 3% річних у розмірі 12615,09 грн та інфляційних втрат у розмірі 113270,98 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (частина 3 статті 549 ЦК України).

Відповідно до п. 8.4. Договору за порушення строків внесення оплати, встановлений п.4.1. або 4.1.1. Договору, більше ніж на 10 робочих днів, Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі 0,5% але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, інфляційних втрат та 3% річних, судом встановлено, що позивачем невірно визначено період нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних з 26.01.2022 по 10.06.2022, оскільки враховуючи п.4.6.1. Договору відповідач був зобов`язаний здійснювати оплату орендних платежів не пізніше кожного 15 числа поточного місяця окремо.

Крім того, позивачем невірно визначено суму заборгованості у розмірі 487249,34 грн на яку він здійснив нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних, оскільки відповідно до п.4.8. Договору компенсація за спожиті Орендарем комунальні послуги не включені в суму орендної плати та сплачується Орендарем окремо згідно виставлених Орендодавцем рахунків, в той час коли пунктом 8.4. Договору передбачено право нарахування пені за порушення строків здійснення оплати саме орендної плати.

Таким чином, нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних повинно здійснюватися саме на суму заборгованості зі сплати орендної плати та по кожному місяцю окремо з урахуванням часткових сплат відповідачем.

Здійснивши власний розрахунок пені, інфляційних втрат та 3% річних, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 12559,11 грн, інфляційні втрати у розмірі 22252,66 грн та 3% річних у розмірі 2686,05 грн.

Щодо доводів відповідача про наявність обставин непереборної сили, як підстави для звільнення від зобов`язання щодо сплати орендної плати за період з 01.03.2022 по 10.06.2022, суд зазначає наступне.

Згідно листа Торгово-Промислової палати України №2024/02.0.-7.1 від 28.02.2022, в якому зазначено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану з 05 години 30 хвилини 24 лютого 2022 року, ТТП підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності по договору, виконання яких настало згідно з умовами договору і виконання яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

В той же час, відповідачем не надано жодних доказів, які б підтверджували неможливість використання ТОВ «Зроблено» орендованого приміщення за Договором.

Крім того, відповідно до п.10.3. Договору про виникнення форс-мажорних обставин Сторона, відносно якої такі обставини наступили, повинна письмово повідомити іншу Сторону на протязі 5 днів з моменту їх виникнення, одночасно надавши письмові докази виникнення форс-мажорних обставин.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин у строк визначений п.10.3. Договору, так само, як і відсутні докази неможливості виконання взятих на себе зобов`язань зі сплати орендної плати та інших платежів у встановлений строк та обсязі внаслідок настання форс-мажорних обставин.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зроблено» (61166, Харківська обл., м. Харків, Пр.науки, буд. 40; ідентифікаційний код 42412728) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» (03117, м. Київ, просп. Перемоги, 65; ідентифікаційний код 30115243) заборгованість у розмірі 487249 (чотириста вісімдесят сім тисяч двісті сорок дев`ять) грн 34 коп., пеню у розмірі 12559 (дванадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн 11 коп., інфляційні втрати у розмірі 22252 (двадцять дві тисячі двісті п`ятдесят дві) грн 66 коп. та 3% річних у розмірі 2686 (дві тисячі шістсот вісімдесят шість) грн 05 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 7871 (сім тисяч вісімсот сімдесят одна) грн 21 коп.

В іншій частині позову відмовити

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 17.04.2023

Суддя Я.В. Маринченко