ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.04.2023 Справа №905/227/23

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Лободи Т.О.

при секретарі судового засідання Яковенко К.І.,

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Максол", м. Краматорськ Донецької області, код 43914112,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крамагросвіт", м. Краматорськ Донецької області, код 38491636,

про стягнення 1 649 200,37 грн,

за участю представників сторін :

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Максол" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крамагросвіт" про стягнення заборгованості за Договором поставки № 22-1/07/2021 від 22.07.2021 в загальному розмірі 1 649 200,37 грн. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за вищевказаним договором в частині своєчасної та повної сплати вартості поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 13.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.04.2023 року о 14:30 год, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

З метою належного повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про дату, час та місце розгляду справи, враховуючи обмежену кількість знаків поштової оплати, суд використав альтернативні способи вручення процесуальних документів учасникам справи, а саме шляхом направлення даної ухвали на електронні адреси представника позивача та відповідача, а також направив відповідачу копію цієї ухвали поштою.

Згідно Довідок про доставку електронного листа ухвалу суду від 13.03.2023 в електронному вигляді доставлено до електронних скриньок представника позивача - та відповідача - .

Направлена на адресу відповідача засобами поштового зв`язку ухвала суду від 13.03.2023 повернулась до суду з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Пунктом 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Приймаючи до уваги, що поштова кореспонденція, яка надсилалась судом на адресу відповідача, яка внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою", суд вважає, що ТОВ "Крамагросвіт" належним чином повідомлено про відкриття провадження у справі, про дату, час та місце проведення судового засідання, в розумінні п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Отже, приймаючи до уваги те, що судом вжито всі залежні від нього заходи для належного повідомлення учасників справи про розгляд судової справи, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі, розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження та про дату, час та місце проведення судового засідання.

30.03.2023 на електронну адресу суду з накладенням кваліфікованого електронного підпису надійшла заява відповідача про визнання позовних вимог в повному обсязі. В заяві відповідач просить суд розглянути справу за його відсутності.

10.04.2023 на адресу суду засобами поштового зв`язку від позивача надійшли додаткові пояснення та докази, а також заява про розгляд справи в судовому засіданні за відсутності його представника.

У призначене судове засідання представники сторін не з`явились.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою та подачу сторонами заяв про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін.

Частиною 3 статті 185 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до частини 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд зазначає, що визнання відповідачем позову та ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, не звільняє господарський суд від обов`язку встановлення усіх обставин справи, дослідження та оцінку доказів, а також здійснення аналізу законодавства, що регулює спірні правовідносини.

На виконання зазначених вимог Господарського процесуального кодексу України суд встановив, що заява про визнання позову підписана уповноваженою особою - директором ТОВ "Крамагросвіт" Курінним Сергієм Івановичем.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити судове рішення за результатами підготовчого засідання.

Розглянувши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

22 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Максол" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Крамагросвіт" (покупець) укладено Договір поставки №22-1/07/2021 (надалі - Договір), відповідно до умов якого постачальник передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товар, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у Специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору поставка товару здійснюється окремими партіями. Кожна поставка товару оформлюється окремою Специфікацією.

Постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар на умовах, що оговорюються у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору (п. 2.2 Договору).

За умовами п. 2.5 Договору датою поставки є дата, вказана у видатковій накладній.

Право власності на поставлений товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання представником покупця видаткової накладної (п. 2.6 Договору).

Згідно з пунктами 3.1-3.3 Договору ціна за одиницю продукції, поставляється за цим Договором, визначається сторонами у Специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього Договору. Ціни на товар визначаються сторонами у гривнях. Загальна сума Договору складає суму всіх Специфікацій до нього.

Оплата товару здійснюється покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок постачальника вказаний у рахунках-фактурі та (або) Специфікації до Договору (п. 3.4 Договору).

Пунктом 3.5 Договору сторони погодили, що строк оплати товару, що поставляється за цим договором, визначається сторонами у Специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 3.7 Договору датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (п. 7.1 Договору).

Згідно з п. 7.2 Договору строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 цього Договору, та закінчується 31.12.2021. Договір автоматично продовжується на наступний рік після настання дати закінчення терміну дії, якщо жодна зі сторін за 10 робочих днів до цієї дати не проінформувала іншу сторону письмово (рекомендованим листом) про своє бажання припинити дію Договору.

Суд зазначає, що вказаний Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками, що, за умовами цього договору, свідчить про набрання ним чинності.

До вказаного Договору сторонами складено та підписано низку Специфікацій якими погоджено, зокрема, найменування, кількість і ціну товар, а також термін поставки та оплати товару, а саме Специфікації №11 від 05.01.22, №12 від 14.01.2022, №13 від 14.01.2022, №14 від 21.01.2022, №15 від 21.01.2022, №16 від 01.02.2022, №17 від 02.02.2022, №18 від 11.02.2022, №19 від 14.02.2022, №20 від 21.02.2022, №21 від 28.02.2022, №22 від 01.03.2022, №23 від 14.03.2023, №24 від 15.03.2022, №25 від 21.03.2022. Умовами вказаних Специфікацій сторони погодили строк оплати товару - 14 календарних днів з моменту відвантаження товару.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору та Специфікацій до нього позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 2 831 400,97 грн, що підтверджується наступними видатковими накладними:

- №1 від 05.01.2022 на суму 122 000,16 грн;

- №2 від 17.01.2022 на суму 313 200,00 грн;

- №3 від 17.01.2022 на суму 142 000,08 грн;

- №6 від 24.01.2022 на суму 147 500,16 грн;

- №7 від 25.01.2022 на суму 131 200,02 грн;

- №10 від 03.02.2022 на суму 132 000,12 грн;

- №11 від 04.02.2022 на суму 313 200,00 грн;

- №13 від 11.02.2022 на суму 99 700,14 грн;

- №14 від 16.02.2022 на суму 132 000,12 грн;

- №15 від 21.02.2022 на суму 354 000,00 грн;

- №16 від 01.03.2022 на суму 160 000,12 грн;

- №17 від 02.03.2022 на суму 128 500,03 грн;

- №18 від 14.03.2022 на суму 338 800,00 грн;

- №19 від 15.03.2022 на суму 138 000,02 грн;

- №20 від 22.03.2022 на суму 179 300,00 грн.

На підтвердження належного виконання своїх зобов`язань за Договором позивачем також надані копії ТТН №Р1 від 05.01.2022, №Р2 від 17.01.2022, №Р3 від 17.01.2022, №Р6/1 від 24.01.2022, №Р6/2 від 24.01.2022, №Р7 від 25.01.2022, №Р10 від 03.02.2022, №Р11 від 04.02.2022, №Р13 від 11.02.2022, №Р14 від 16.02.2022, №Р15/1 від 21.02.2022, №Р15/2 від 21.02.2022, №Р16 від 01.03.1011, №Р19 від 15.03.2022, №Р17 від 02.03.2022, №Р18 від 14.03.2022, №Р20 від 22.03.2022, а також рахунків на оплату №1 від 05.01.2022, №2 від 14.01.2022, №3 від 14.01.2022, №6 від 21.01.2022, №7 від 21.01.2022, №10 від 01.02.2022, №11 від 02.02.2022, №13 від 11.02.2022, №14 від 14.02.2022, №15 від 21.02.2022, №16 від 28.02.2022, №17 від 01.03.2022, №18 від 14.03.2022, №19 від 15.03.2022, №20 від 21.03.2022.

Поставлений позивачем товар прийнято відповідачем без будь-яких зауважень.

Однак, як стверджує позивач та не заперечує відповідач, поставлений товар оплачений відповідачем лише частково на суму 1 182 200,60 грн, на підтвердження чого надані копії платіжних доручень.

Таким чином, станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за Договором поставки №22-1/07/2021 від 22.07.2021 становить 1 649 200,37 грн.

Несвоєчасне та неповне виконання відповідачем зобов`язань з оплати отриманого товару зумовило звернення позивача до суду із відповідним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи, заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості у розмірі 1 649 200,37 грн визнається відповідачем в акті звірки взаєморозрахунків за період 01.01.2022-30.03.2022 та в заяві про визнання позовних вимог.

Проаналізувавши правовідносини між сторонами, які виникли з вищевказаного договору, суд дійшов висновку про те, що даний договір за своє правовою природою є договорами поставки.

Згідно із ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, яка кореспондується з ч.1 ст.526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приймаючи до уваги, що відповідачем не здійснено остаточного розрахунку з позивачем за поставлений товар у порядку та строки, визначені Договором та Специфікаціями до нього, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання щодо розрахунку з позивачем за поставлений товар на загальну суму 1 649 200,37 грн.

Нормами пункту 1 частини 2 статті 46 ГПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем, суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається з заяви, у якій відповідачем визнано позов, такі заяву підписано від імені відповідача його керівником директором Курінним С.І., а отже, дана особа має повноваження на підписання заяви про визнання позову від імені відповідача.

Враховуючи доведеність та обґрунтованість заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Максол" позовних вимог, а також визнання їх відповідачем, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно положень ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Одночасно, статтею 130 ГПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе повернути позивачу 50% судового збору, що був ним сплачений при подачі позову, а саме в сумі 12 369,00 грн з Державного бюджету України, а решту 50% в сумі 12 369,01 грн стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статями 1-5, 10, 11, 12, 20, 73-80, 86, 129, 130, 165, 191, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крамагросвіт" (84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, буд. 1А, код 38491636) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Максол" (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Шкільна, буд.12, кв. 77, код 43914112) заборгованість за Договором поставки №22-1/07/2021 від 22.07.2021 у розмірі 1 649 200,37 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 12 369,01 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Максол" (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Шкільна, буд.12, кв. 77, код 43914112) з Державного бюджету України 12 369,00 грн судового збору, сплаченого згідно квитанції до платіжної інструкції № 0.0..1 від 20.02.2023.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 19.04.2023.

Суддя Т. О. Лобода