ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2023 р. Справа № 916/551/16
Господарський суд Одеської області у складі:

суддя - Малярчук І.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: Колосюк В.А., згідно довіреності від 20.12.2022

від відповідача: не з`явився,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Геліос від 14.09.2020р. за вх.№2-3738/20 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 14.04.2016р. у справі №916/551/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Геліос до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шевченківський Девелопмент" (вул.Пантелеймонівська, № 88/1, м. Одеса, 65007) про визнання недійсним правочину,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.04.2016, яке залишено без змін постановами Одеського апеляційного господарського суду від 14.06.2016, Вищого господарського суду України від 05.10.2016, у задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства Імексбанк відмовлено повністю.

14.09.2020 ухвалою Господарського суду Одеської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Геліос (вх.№2-3697/20 від 04.09.2020) про заміну позивача правонаступником по справі №916/551/16 задоволено, здійснено заміну первісного позивача Акціонерне товариство Імексбанк по справі №916/551/16 його правонаступником, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Геліос.

14.09.2020 за вх. №2-3738/20 до Господарського суду Одеської області ТОВ Геліос подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 14.04.2016 у справі №916/551/16.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.10.2020 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Геліос (вх. № 2-3738/20 від 14.09.2020) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 14.04.2016 у справі №916/551/16 відмовлено, залишено в силі рішення Господарського суду Одеської області від 14.04.2016 у справі №916/551/16.

Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 14.01.2021 апеляційну скаргу ТОВ "ФК "Геліос" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.10.2020 у справі № 916/551/16 без змін.

Постановою Верховного Суду від 16.04.2021р. касаційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Геліос" задоволено частково, постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 14.01.2021 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.10.2020 скасовано, справу передати на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

11.05.2021 справа надійшла до Господарського суду Одеської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2021 заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі №916/551/16 розподілено на суддю Малярчук І.А.

Ухвалою суду від 12.05.2021 відкрито спрощене позовне провадження за нововиявленими обставинами по заяві ТОВ «Геліос» від 14.09.2020 за вх.№2-3738/20 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 14.04.2016 у справі №916/551/16 із викликом сторін, призначено судове засідання на 24.05.2021 о 12год.00хв.

Ухвалою суду від 25.05.2021 задоволено клопотання ТОВ ФК Геліос від 21.05.2021 за вх.№13824/21, ТОВ Шевченківський девелопмент від 24.05.2021 за вх.№13931/21 про зупинення провадження з перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення по справі №916/551/16, зупинено провадження з перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення по справі №916/551/16, зобов`язано ТОВ ФК Геліос, ТОВ Шевченківський девелопмент повідомити Господарський суд Одеської області про результати апеляційного перегляду справи №522/4097/16-ц.

Ухвалою суду від 08.03.2023 поновлено провадження по справі №916/551/16, призначено розгляд заяви ТОВ Геліос (вх.№2-3738/20 від 14.09.2020) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 14.04.2016 у справі №916/551/16 у судовому засіданні 05.04.2023 о 14год.30хв.

24.05.2021 за вх.№13948/21 до суду від ТОВ «Шевченківський девелопмент» надійшло заперечення на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій вказує, що ТОВ «ФК» ГЕЛІОС» звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами 14.09.2020, тобто з порушенням трирічного строку, встановленого пн. 1 ч. 2 ст. 321 ГПК України. Окрім цього, Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 23.07.2020 у справі № 522/4097/16-ц, на яке посилається ТОВ «ФК «ГЕЛІОС», оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 29.07.2020. Таким чином, ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами з порушенням тридцятиденного строку, встановленого пп.1 ч.1 ст.320 ГПК України. Адже ТОВ «ФК «ГЕЛІОС» могло дізнатися вже 29.07.2020 про існування Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 23.07.2020 у справі № 522/4097/16-ц.

Вказані доводи відповідача на увагу суду не заслуговують, оскільки прав позивача у справі ТОВ «Геліос» набув лише 14.09.2020 за відповідною ухвалою Господарського суду Одеської області, якою здійснено заміну первісного позивача AT «ІМЕКСБАНК» його правонаступником, яким є ТОВ ««Фінансова компанія «Геліос».

Рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (ч.ч.1, 2, 4 ст.320 ГПК України).

Заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами Верховний Суд може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд: ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду; приймає постанову - якщо переглядалася постанова суду; постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала суду (ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.325 ГПК України).

Так, у березні 2016 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" звернулася до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шевченківський Девелопмент», в якому просила визнати недійсним правочин з заліку зустрічних однорідних вимог, вчинений ТОВ "Шевченківський Девелопмент" на підставі повідомлення про зарахування однорідних вимог від 18.12.2014 для зарахування зустрічних однорідних вимог за договором № від 02.07.2014 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 вклад "Постійний клієнт" 13 міс" вид вкладу "ПосК13м11$", що укладений АТ "Імексбанк" та ОСОБА_1 та за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №80/12 від 24.09.2012.

В обґрунтування підстав недійсності зарахування зустрічних однорідних вимог Уповноважена особа зазначила те, що строк виконання зобов`язань відповідача за кредитним договором не настав як не настав і строк виконання зобов`язань позивача перед ОСОБА_1 за договором банківського вкладу, оскільки той не вимагав повернення депозиту до укладання договору №1 від 18.12.2014 про відступлення права вимоги вкладу відповідачу, а тому на підставі ст.601 ЦК України залік зустрічних однорідних вимог не міг відбутися. Крім того, позивач зазначив про фіктивність проведеного заліку зустрічних однорідних вимог, оскільки навіть після цього заліку відповідач продовжував сплачувати відсотки, нараховані на всю суму заборгованості.

В подальшому, 14.09.2020 до у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 14.04.2016 ТОВ «Геліос» просив суд скасувати зазначене рішення місцевого господарського суду та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Заяву обгрунтовано існуванням рішення Приморського районного суду міста Одеси від 23.07.2020 у справі №522/4097/16-ц, яке набрало законної сили 27.08.2020. Вказаним рішенням позов ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» до ОСОБА_1 та ТОВ «Шевченківський Девелопмент», за участю третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору - ПАТ «ІМЕКСБАНК» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги - задоволено, визнано недійсним договір відступлення права вимоги №1 від 18.12.2014, укладений між ТОВ «Шевченківський Девелопмент» та ОСОБА_1 , що на думку заявника є нововиявленою обставиною, яка не була досліджена судом, при ухвалені рішення, та не була відома Фонду.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Також згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч.4 ст.11 ГПК України). Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання (пункти 27 - 28 рішення від 18.11.2004 у справі "Правєдная проти Росії" та пункт 46 рішення від 06.12.2005 у справі "Попов проти Молдови"). Однак, при цьому ЄСПЛ наголошував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (пункти 51 - 52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24.06.2003; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; пункти 42-44 рішення Суду у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011). Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27 - 34 рішення Суду у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

Згідно ч.4 ст.320 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній, касаційній скаргах/відзивах на такі скарги, або обставини, які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи, або ті обставини, яких не існувало на момент вирішення спору.

Водночас, нововиявленою обставиною може бути встановлений рішенням суду факт недійсності договору в силу закону, оскільки ця обставина існувала на момент винесення рішення суду, яке є предметом перегляду за нововиявленими обставинами, однак стала відомою після прийняття рішення в межах іншої справи. Тобто, хоча рішення про недійсність правочину прийнято після ухвалення рішення, що переглядається, проте сам по собі факт недійсності правочину існував і раніше, а відомо про це стало лише після набрання законної сили рішенням про його недійсність. Таким чином, це нововиявлена обставина, а не новий доказ. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 02.07.2018 у справі № 922/3388/15, від 27.11.2019 у справі № 908/55/17.

При цьому, заявник як нововиявлену обставину визначає не саме рішення господарського суду, а встановлений цим рішенням факт недійсності договору про відступлення вимоги. Поряд із цим, виходячи із норм ст.326 ЦК України, така обставина існувала на момент ухвалення рішення господарським судом, однак стала відомою при винесенні рішення в межах судової справи №522/4097/16-ц.

Предметом позову у справі №916/551/16 були матеріально-правові вимоги про визнання недійсним правочину із заліку зустрічних однорідних вимог, який вчинений ТОВ "Шевченківський Девелопмент" на підставі повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.12.2014 шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за договором банківського вкладу, що укладений між АТ "Імексбанк" та ОСОБА_1 , та за кредитним договором, який був укладений між АТ "Імексбанк" і ТОВ "Шевченківський Девелопмент".

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Положення ст.202 ЦК України передбачають, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За положеннями ч.2 ст.215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення (ч.1 ст.236 ЦК України).

Отже, рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 23.07.2020 у справі №522/4097/16-ц визнано недійсним договір відступлення права вимоги від 18.12.2014, укладений між ТОВ "Шевченківський девелопмент" та ОСОБА_1 , на підставі якого ТОВ "Шевченківський девелопмент" набуло право вимоги за договором банківського вкладу та у подальшому звернулося 18.12.2014 до АТ "Імексбанк" із повідомленням про зарахування зустрічних однорідних вимог. Оскільки договір про відступлення права вимоги визнаний недійсним у судовому порядку та, відповідно до частини 1 статті 236 Цивільного кодексу України, є недійсним з моменту його вчинення, ТОВ "Шевченківський девелопмент" не набуло прав кредитора за договором банківського вкладу, тому були відсутні підстави для зарахування зустрічних однорідних вимог.

Враховуючи викладене, суд вбачає доведеними позовні вимоги ТОВ «Геліос», з огляду на що повністю задовольняє позов щодо визнання недійсним правочину з заліку зустрічних однорідних вимог, вчинений ТОВ "Шевченківський Девелопмент" на підставі повідомлення про зарахування однорідних вимог від 18.12.20014 для зарахування зустрічних однорідних вимог за договором № від 02.07.2014 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 вклад "Постійний клієнт" 13 міс" вид вкладу "ПосК13м11$", що укладений між АТ "ІМЕКСБАНК" та ОСОБА_1 та за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 80/12 від 24.09.2012.

За таких обставин, підлягає судом задоволенню заява Товариства з обмеженою відповідальністю Геліос від 14.09.2020 за вх.№2-3738/20 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 14.04.2016р. у справі №916/551/16.

Звідси, за наслідками розгляду вказаної заяви та перегляду рішення за нововиявленими обставинами суд вважає за необхідне скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 14.04.2016 у справі №916/551/16; визнати недійсним правочин з заліку зустрічних однорідних вимог, вчинений ТОВ "Шевченківський Девелопмент" на підставі повідомлення про зарахування однорідних вимог від 18.12.20014 для зарахування зустрічних однорідних вимог за договором № від 02.07.2014 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 вклад "Постійний клієнт" 13 міс" вид вкладу "ПосК13м11$", що укладений між АТ "ІМЕКСБАНК" та ОСОБА_1 та за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 80/12 від 24.09.2012.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ТОВ «Геліос» понесло витрати на оплату судового збору в сумі 2067 грн, а також позивачем за подання позову понесено витрати на судовий збір в сумі 1378 грн, то оскільки ТОВ «Геліос» є правонаступником позивача, то згаданий судовий збір підлягає йому відшкодуванню за рахунок "Шевченківський Девелопмент" у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.232, 233, 234, 236, 320, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити повністю заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Геліос від 14.09.2020 за вх.№2-3738/20 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 14.04.2016р. у справі №916/551/16.

2. Скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 14.04.2016 у справі №916/551/16.

3. Визнати недійсним правочин з заліку зустрічних однорідних вимог, вчинений ТОВ "Шевченківський Девелопмент" на підставі повідомлення про зарахування однорідних вимог від 18.12.20014 для зарахування зустрічних однорідних вимог за договором № від 02.07.2014 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 вклад "Постійний клієнт" 13 міс" вид вкладу "ПосК13м11$", що укладений між АТ "ІМЕКСБАНК" та ОСОБА_1 та за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 80/12 від 24.09.2012.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шевченківський Девелопмент" (65007, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 88/1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Геліос (04052, м. Київ, вул. Нижній Вал, 7-9, ) 2067 (дві тисячі шістдесят сім) грн судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн судового збору за подання до суду позовної заяви.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13 квітня 2023 р.

Суддя І.А. Малярчук