УХВАЛА

20.04.2023Справа № 910/5759/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Вершиніної Д.О., розглянувши заяву Компанії «Форбс ЛЛС» про забезпечення доказів і додані до неї матеріали у справі

Особа, яка отримає статус учасника справи:

позивач: Компанія «Форбс ЛЛС»

особа, в якої витребовуються докази в порядку забезпечення: Фізична особа-підприємець Сікорський Павло Юрійович

Представники:

від заявника: Кудрицька Т.Ю.;

від ФОП Сікорський П.Ю.: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Компанія «Форбс ЛЛС» звернулася до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви про захист прав інтелектуальної власності шляхом:

- витребування у Фізичної особи-підприємця Сікорського Павла Юрійовича інформацію про реєстранта доменного імені forbes.net.ua, достатню для звернення до суду із позовом, а саме: найменування юридичної особи, фізичної особи-підприємця, прізвище, ім`я, по-батькові фізичної особи; місцезнаходження юридичної особи або місце реєстрації та місце фактичного проживання фізичної особи або фізичної особи-підприємця; адресу електронної пошти; контактний телефон тощо;

- зобов`язання Фізичну особу-підприємця Сікорського Павла Юрійовича надати витребувану інформацію протягом 2 днів з дати отримання ухвали шляхом надсилання на електронну адресу суду та електронну адресу представника заявника ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2023 прийнято заяву про забезпечення доказів до розгляду. Розгляд заяви призначено на 20.04.2023.

18.04.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду заявник подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

У цьому судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву про забезпечення доказів.

Представник ФОП Сікорського П.Ю. у судове засідання не з`явився, 17.04.2023 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника ФОП Сікорського П.Ю.

Розглянувши заяву Компанії «Форбс ЛЛС» про забезпечення доказів до подання позовної заяви про захист прав інтелектуальної власності, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Заява обгрунтована тим, що Компанія «Форбс ЛЛС» є власником свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, а саме: від 15.02.2006 № 59418 "Forbes" (9, 16, 35, 41 клас МКТП); від 10.08.2007 № 80273 "Forbes" (9, 16, 35, 41 клас МКТП) та від 25.06.2011 № 140282 "FORBES" (16, 35 клас МКТП), а також комерційного найменування "Forbes".

Крім того, Компанія «Форбс ЛЛС» є реєстрантом доменного імені forbes.ua.

Заявнику стало відомо, що у мережі Інтернет за адресою https://forbes.net.ua/ розміщено російськомовний веб-сайт під назвою "Информационная безопасность". На вказаному сайті, зокрема публікуються короткі замітки різноманітної тематики не аналітичного змісту, у тому числі щодо російської агресії проти України та інших суспільних подій.

Проте, як вказує заявник, Компанія «Форбс ЛЛС» не надавала згоди на використання своїх торговельних марок та комерційного найменування у доменному імені forbes.net.ua, а тому власник спірного доменного імені порушує майнові права заявника шляхом незаконного використання торговельних марок та комерційного найменування, зловживання репутацією Компанії та створення у користувачів хибного враження про існування зв`язку між власником сайту та Форбс ЛЛС.

Заявник також вказує, що Господарський суд міста Києва вже розглядав справу № 910/21909/16 за позовом Компанія «Форбс ЛЛС» щодо доменного імені forbes.net.ua до інших осіб, позов було задоволено, доменне ім?я forbes.net.ua переделеговано на користь Компанії Форбо ЛЛС у 2019 році. Але після цього дане доменне ім?я повторно було зареєстровано невідомою особою, інформацію про яку заявник не має можливості отримати самостійно, оскільки реєстратор спірного доменного імені відмовив у наданні такої інформації.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно ч.ч. 3-4 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Заява про забезпечення доказів розглядається у судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду (ч. 1 ст. 112 Господарського процесуального кодексу України).

Процесуальним законом (стаття 111 ГПК України) унормовано, що в заяві про забезпечення доказів зазначається обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Так, згідно зі статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина 1 статті 236 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, Компанія «Форбс ЛЛС» є власником свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, зареєстрованих для товарів класів 09, 16, 35, 41 Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків:

- свідоцтво України № 140282 від 25.06.2011 на торговельну марку "FORBES";

- свідоцтво України № 59418 від 15.02.2006 на торговельну марку "Forbes";

- свідоцтво України № 80273 від 10.08.2007 на торговельну марку "Forbes".

Також заявнику належить комерційне найменування "Forbes".

Крім того, Компанія «Форбс ЛЛС» є реєстрантом доменного імені forbes.ua, що підтверджується витягом з публічної бази даних записів про доменні імена WHOIS, з веб-сайту адміністратора доменних імен у зоні UA - TOB "Хостмайстер".

Проте, заявнику стало відомо, що у мережі Інтернет за адресою https://forbes.net.ua/ розміщено російськомовний веб-сайт під назвою "Информационная безопасность". На вказаному сайті, зокрема публікуються короткі замітки різноманітної тематики не аналітичного змісту, у тому числі щодо російської агресії проти України та інших суспільних подій.

Відповідно до відомостей з бази даних записів про доменні імена WHOIS щодо доменного імені forbes.net.ua, реєстратором спірного доменного імені є Фізична особа-підприємець Сікорський Павло Юрійович.

Спірне доменне ім?я є зареєстрованим, зі строком дії до 09.10.2031 (з можливістю продовження), проте зі змісту витягу з WHOIS вбачається, що інформація щодо особи реєстранта доменного імені є прихованою. Вміст сайту також не містить ідентифікуючих відомостей про його власника.

Оскільки Компанія «Форбс ЛЛС» не надавала згоди на використання своїх торговельних марок та комерційного найменування у доменному імені forbes.net.ua, представник заявника звернувся до реєстратора спірного доменного імені ФОП Сікорського П.Ю. із адвокатським запитом № 1 від 31.01.2023, в якому просив надати інформацію стосовно реєстранта доменного імені forbes.net.ua, який незаконно використовує комерційне найменування та торговельні марки Форбс ЛЛС.

Листом № 0702/001 від 07.02.2023 ФОП Сікорський П.Ю. відмовив у наданні доступу до контактних даних реєстранта, оскільки така інформація віднесена до персональних даних та є конфіденційною, а реєстрант не давав згоди на надання такої інформації.

Звертаючись до суду з вказаною заявою, Компанія «Форбс ЛЛС» вказує, що не надавала згоду на використання позначення "forbes", яке повністю відтворює зареєстровані торговельні марки компанії та комерційне найменування у мережі Інтернет у доменному імені forbes.net.ua. Внаслідок незаконного використання торговельних марок у читачів журналу "Forbes" та користувачів мережі Інтернет, які переглядають матеріали онлайн-версії вказаного журналу, складається помилкове враження, що зазначені матеріали видані компанією «Форбс ЛЛС» або за її дозволу. Проте, враховуючи, що ФОП Сікорський П. Ю. відмовився у добровільному наданні відомостей, які необхідні для захисту порушених прав та інтересів заявника, у зв`язку з чим заявник вказує, що інформацію про особу відповідача - власника спірного доменного імені неможливо отримати у інакший спосіб, аніж звернутися до суду із вказаною заявою про забезпечення доказів.

Тож, заявник не має можливості ідентифікувати власника веб-сайту/реєстранта доменного імені та встановити коло належних відповідачів для звернення до суду з позовною заявою про захист прав інтелектуальної власності, що в свою чергу і стало підставою для звернення до суду із заявою про забезпечення доказів шляхом витребування інформації про власника/реєстранта доменного імені limeshop.com.ua.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право особи на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Суд зазначає, що відсутність у заявника обов`язкових даних щодо інших сторін по справі, які встановлені підпунктом 2 пункту 3 статті 162 ГПК України, пунктом 1 статті 164 ГПК України та пунктом 1 статті 170 ГПК України, унеможливить подання до господарського суду не тільки відповідних доказів порушеного права позивача з неправомірного використання торгівельної марки (знака для товарів та послуг) іншими особами, але взагалі унеможливить реалізацію права на звернення до господарського суду, передбаченого статтею 4 ГПК України.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» власник веб-сайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, і (або) отримувач послуг хостингу.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет (п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1).

За таких обставин, суд зазначає, що докази, які просить витребувати заявник є необхідними для реалізації його права на судовий захист, при цьому, збирання і подання відповідних доказів в інший спосіб, аніж шляхом звернення до суду із заявою про забезпечення доказів є неможливим.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви Компанії «Форбс ЛЛС» про забезпечення доказів в частині витребування у Фізичної особи-підприємця Сікорського Павла Юрійовича інформації про реєстранта доменного імені forbes.net.ua у письмовій формі, а саме: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по-батькові - для фізичних осіб); місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для фізичних осіб-підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

В іншій частині щодо зобов`язання Фізичну особу-підприємця Сікорського Павла Юрійовича надати витребувану інформацію протягом 2 (двох) днів з дати отримання даної ухвали шляхом надсилання на електронну адресу суду та електронну адресу представника заявника ІНФОРМАЦІЯ_1, заява також підлягає задоволенню з огляду на строки встановлені для заявника ч. 5 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України щодо подання позову, а саме: у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів.

Частиною 5 статті 112 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень (ч. 10 ст. 112 ГПК України).

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що заява Компанії "Форбс ЛЛС" про забезпечення доказів до подання позовної заяви про захист прав інтелектуальної власності підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 110-112, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Компанії "Форбс ЛЛС" про забезпечення доказів до подання позовної заяви про захист прав інтелектуальної власності - задовольнити.

2. Витребувати у Фізичної особи-підприємця Сікорського Павла Юрійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) інформацію про реєстранта доменного імені forbes.net.ua у письмовій формі, а саме:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по-батькові - для фізичних осіб);

- місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс;

- ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для фізичних осіб-підприємців);

- відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

3. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Сікорського Павла Юрійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) надати витребувану інформацію протягом 2 (двох) днів з дати отримання даної ухвали шляхом надсилання на електронну адресу суду та електронну адресу представника заявника ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувач: Компанія "Форбс ЛЛС" (499 Вашингтон Бульвар, Джерсі Сіті, Нью-Джерсі, 07310, Сполучені Штати Америки);

Боржник: Фізична особа-підприємець Сікорський Павло Юрійович ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 )

Ухвала про вжиття заходів забезпечення доказів відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 20.04.2026.

Ухвалу про забезпечення доказів або про відмову у забезпеченні доказів може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 24.04.2023.

Суддя Щербаков С.О.