РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2023Справа № 759/4401/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., за участю секретаря судового засідання Негоди І.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верховинна, 41"

про визнання недійсними рішень загальних зборів

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: Вербицький В.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верховинна, 41" про визнання недійсними рішень загальних зборів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішення загальних зборів ОСББ "Верховинна, 41" від 05.02.2020, яке оформлене протоколом від 21.02.2020, є протиправним та не відповідає вимогам чинного законодавства, з огляду на що просить суд визнати зазначене рішення недійсним в частині.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 02.12.2020, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 30.03.2021, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 17.08.2022 частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 ; скасовано рішення Святошинського районного суду міста Києва від 02.12.2020 та постанову Київського апеляційного суду від 30.03.2021; закрито провадження у справі № 759/4401/20 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верховинна, 41" про визнання недійсними рішень загальних зборів та роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду. Протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови позивач може звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Верховного Суду від 26.10.2022, зокрема, передано справу № 759/4401/20 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верховинна, 41" про визнання недійсними рішень загальних зборів для розгляду до Господарського суду міста Києва.

12.12.2022 справа № 759/4401/20 надійшла до Господарського суду міста Києва.

За наслідками проведеного автоматизованого розподілу справу № 759/4401/20 передано для розгляду судді Картавцевій Ю.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2022 суд ухвалив: прийняти справу № 759/4401/20 до розгляду; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 17.01.2023.

09.01.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив.

12.01.2023 та 17.01.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

16.01.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовче засідання 17.01.2023 представники сторін не прибули.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 з підстав, викладених в ухвалі суду від 17.01.2023.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 суд ухвалив: позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху; встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви: надати докази сплати (допдати) судового збору у встановленому порядку та розмірі (1 261,20 грн); встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

20.01.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Частинами 11-12 статті 176 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 суд ухвалив: продовжити розгляд справи № 759/4401/20 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верховинна, 41" про визнання недійсними рішень загальних зборів; підготовче засідання призначити на 07.02.2023.

23.01.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив та заява про очевидні сумніви з приводу достовірності раніше доданих відповідачем до матеріалів справи документів через представника у зв`язку з заявою про відсутність підстави на таке представництво та про приєднання цієї заяви у якості доказів.

25.01.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання за відсутності позивача.

У підготовче засідання 07.02.2022 прибув представник відповідача, позивач у підготовче засідання не прибув.

З метою надання представнику відповідача можливості ознайомитися з поданими позивачем документами, у підготовчому засіданні 07.02.2023 судом оголошено перерву до 21.02.2023.

08.02.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху.

20.02.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання за відсутності позивача та заява про (до)витребування доказів.

У підготовче засідання 21.02.2022 прибув представник відповідача, який подав письмові пояснення. Позивач у підготовче засідання не прибув.

За наслідками розгляду клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху, у якій відповідач посилався на порушення позивачем приписів ст. 162 ГПК України, зокрема, не зазначення позивачем власного реєстраційного номеру облікової картки платника податків, правильної юридичної адреси відповідача, відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів та попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, судом відмовлено в задоволенні клопотання через його необґрунтованість, оскільки, відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору зазначаються у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, тоді-як для даного спору такий порядок не встановлений, інші відомості, про які зазначає відповідач містяться в поданих позивачем заявах.

Розглянувши заяву позивача про очевидні сумніви з приводу достовірності раніше доданих відповідачем до матеріалів справи документів через представника у зв`язку з заявою про відсутність підстави на таке представництво та про приєднання цієї заяви у якості доказів, суд прийшов до висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

Так, у заяві позивач, зокрема, просить виключити через їх неналежність матеріали, подані відповідачем через представників адвокатів Вербицьких з числа доказів по справі і розглядати справу на підставі інших доказів; допитати відповідача, як свідка, про відомі йому обставини, що мають суттєве значення для справи, пов`язані з укладанням та подальшим використанням договору про надання правової допомоги № 19-10/01 від 01.10.2019, за якими права адвоката Вербицького Я.В. не обмежуються; приєднати до матеріалів справи у якості доказу (на підтвердження фактів неналежності раніше поданих адвокатом доказів) заяву від 25.01.2022 адвоката Вербицького В.В., як представника Вербицького Я.В. у справі № 759/14792/21.

Відповідно до ч. 11 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України у разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, особа, яка подала цей документ, може просити суд до закінчення підготовчого засідання виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

З викладеної вище норми вбачається, що просити суд виключити документ з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів, може саме особа, яка подала такий документ, відтак, заява позивача про виключення поданих відповідачем доказів, не ґрунтується на чинних нормах процесуального законодавства.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем подано до суду належні докази на підтвердження повноважень представника, зокрема, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВА № 1045070 від 06.01.2022, а докази та клопотання подані в межах розгляду інших справ не відносяться до предмета розгляду даної справи.

Щодо допиту відповідача, як свідка, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 89 ГПК України свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Сторони, треті особи та їх представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи (ч. 3 ст. 87 ГПК України).

Так, матеріали справи № 759/4401/20 не містять ні письмової заяви свідка, ні доказів надання відповідачем згоди на допит його як свідків, відтак, правові підстави для задоволення заяви позивача відсутні.

Щодо заяви позивача про (до)витребування доказів, суд зазначає наступне.

Так, позивач просить суд витребувати у відповідача спірний протокол від 21.02.2020 разом з листками письмового опитування співвласників, які повинні бути пронумеровані, прошнуровані та додані до цього протоколу, а також, враховуючи невиконання відповідачем вимог ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 31.03.2020 винести окрему ухвалу про зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Так, суд зазначає, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 31.03.2020 було задоволено клопотання позивача та витребувано відповідні докази, зокрема, спірний протокол. Безпосередньо докази, про які зазначено позивачем у заяві про до(витребування) доказів, у відповідача не витребовувалися, що свідчить про безпідставність твердження позивача про зловживання відповідачем своїми процесуальними правами.

У свою чергу, заява про до(витребування) доказів не відповідає вимогам процесуального законодавства, оскільки, подана поза межами строку, встановленого ст. 80 ГПК України, не містить зазначення причин неможливості отримання позивачем цих доказ самостійно та доказів вжиття позивачем заходів для самостійного отримання цих доказів.

З огляду на викладене, у задоволенні заяви позивача про до(витребування) доказів судом відмовлено.

Згідно з ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Так, у підготовчому засіданні 21.02.2023 відповідно до приписів ст. 177 ГПК України, судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

Разом з тим, у підготовчому засіданні 21.02.2023 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні 21.02.2023 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 14.03.2023.

24.02.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

У судове засідання 14.03.2023 прибули позивач та представник відповідача.

У судовому засіданні оголошено перерву до 18.04.2023.

17.03.2023 через відділ діловодства суду від ОСОБА_1 надійшла заява про участь у судовому засіданні, призначеному на 18.04.2023 о 14:00 год в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 суд ухвалив: клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду визначеному судом - задовольнити; провести судове засідання, призначене на 18.04.2023 о 14:00 год., в режимі відеоконференції у приміщенні суду визначеному судом; доручити забезпечення проведення відеоконференції Ленінському районному суду міста Полтави.

У судове засідання 18.04.2023 прибув представник відповідача, позивач взяв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Позивач підтримав позовні вимоги, представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 18.04.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до свідоцтва про право власності від 19.05.2015, виданого державним реєстратором Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1 (позивач) є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що 08.07.2016 була проведена державна реєстрація створення юридичної особи - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верховинна, 41".

05 лютого 2020 року відбулися загальні збори ОСББ «Верховинна,41», на яких прийнято низку рішень, зокрема рішення №4, яким встановлено з 01 квітня 2020 щомісячний внесок на утримання (управління) будинку та прибудинкової території ОСББ в розмірі: 6,31 грн за 1 м2 на місяць для власників житлових приміщень першого поверху та власників нежитлових приміщень, а також 6,97 грн за 1 м2 на місяць для власників житлових приміщень з другого по двадцять шостий поверх включно; рішення №5, яким з 01 квітня 2020 року встановлено внесок до ремонтного фонду у розмірі 0,55 грн за 1 м2 для власників житлових/нежитлових приміщень; рішення №6, яким з 01 квітня 2020 року встановлено внесок до резервного фонду у розмірі 0,27 грн за 1 м2 для власників житлових/нежитлових приміщень; рішення №7, яким встановлено щомісячний внесок за надавання послуг чергового (консьєржа) у розмірі 85 грн на місяць; рішення №8, яким надано дозвіл (повноваження) правлінню ОСББ на передачу технічних та допоміжних приміщень та інших об`єктів, що належать до спільного майна багатоквартирного будинку, в користування, у тому числі на умовах оренди, фізичним та юридичним особам.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що згідно з оголошеним протоколом голосування від 21.02.2020 за жодне з вказаних вище рішень не проголосувало не менш як дві третини загальної кількості співвласників, однак, головою загальних зборів та секретарем цих зборів до протоколу голосування щодо рішень №№5, 6, 7, 8 були внесені записи «рішення прийнято», що на переконання позивача не відповідає приписам чинного законодавства та статуту ОСББ, а відтак вказані рішення є незаконними. Також, до протоколу внесено недостовірні дані про загальну площу житлових та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку, а саме 10 929,1 м2 замість 11 340,4 м2. З огляду на вказане, у протоколі голосування не були враховані голоси співвласників квартир і нежитлових приміщень загальною площею 411,3 м2, що складає 3,63% від їх загальної площі у будинку і, як наслідок, були спотворені результати голосування. Позивач стверджує, що йому не вручалося під розписку або шляхом поштового відправлення повідомлення про проведення зборів, де було б зазначено з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного.

З огляду на викладене позивач просить суд визнати недійсними рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Верховинна, 41», які відбулися 05 лютого 2020 року та які оформлені протоколом від 21 лютого 2020 року, в частині:

- встановлення з 01 квітня 2020 року щомісячного внеску на утримання (управління) будинку та прибудинкової території ОСББ у розмірі 6,31 грн за 1 м2 на місяць для власників житлових приміщень першого поверху та власників нежитлових приміщень; 6,97 грн за 1 м2 на місяць для власників житлових приміщень з другого по двадцять шостий поверх включно;

- встановлення з 01 квітня 2020 внеску до ремонтного фонду в розмірі 0,55 грн за 1 м2 для власників житлових/нежитлових приміщень;

- встановлення з 01 квітня 2020 внеску до резервного фонду в розмірі 0,37 грн за 1м2 для власників житлових/нежитлових приміщень;

- встановлення щомісячного внеску за надання послуг чергового (консьєржа) в розмірі 85 грн на місяць для власників житлових/нежитлових приміщень;

- надання дозволу (повноважень) правлінню ОСББ на передачу технічних та допоміжних приміщень та інших об`єктів, що належать до спільного майна багатоквартирного будинку, в користування, у тому числі на умовах оренди, фізичним та юридичним особам.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що Статутом ОСББ не передбачено прийняття загальними зборами співвласників рішень, які вимагають кваліфікованої більшості голосів співвласників, тому посилання позивача на вимоги Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», не можуть вважатися аргументованими, а тому рішення прийняті на загальних зборах від 05.02.2020 оформлені протоколом від 21.02.2020 вважаються правомірними; крім цього участь у загальних зборах можуть брати участь виключно співвласники в яких зареєстровано право власності, тому і підрахунок голосів має відбуватися відповідно як сума всіх площ житлових та нежитлових приміщень, право власності на які зареєстроване; також відповідача згідно списку згрупованих поштових повідомлень №268 було повідомлено про проведення загальних зборів за адресою належної йому квартири, до того ж ніхто інший з членів ОСББ «Верховинна 41» досі не оскаржував рішення загальних зборів, а навпаки результати широко підтримуються співвласниками та мешканцями будинку, більше того відповідач вважає, що основною підставою подання даного позову є незгода позивача з тим фактом, що рішення загальних зборів його усунуто з посади голови правління.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 385 Цивільного кодексу України власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати об`єднання власників квартир (житла). Таке об`єднання може бути створено також власниками житлових будинків. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту й закону.

За змістом ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно з частиною першою статті 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад (частина перша статті 98, частина перша статті 99 ЦК України).

Отже, Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Ураховуючи те, що позивач є власником квартири у багатоквартирному будинку, а спір стосується захисту його прав як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушених, на його думку, діяльністю юридичної особи, тому цей спір є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, відтак повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 (провадження № 11-1272апп18) зазначено, що правовідносини між власником нерухомого майна у житловому будинку та ОСББ, яке створене у тому ж будинку, найбільш подібні до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 20 ГПК України).

Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 (провадження № 14-576апп18) та від 02 жовтня 2019 року у справі № 501/1571/16-ц (провадження № 14-472цс19).

З урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду цей спір повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Наведені висновки викладені в постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 727/2735/18.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, підстави заявленого позивачем позову зводяться до наступного: відсутність належного повідомлення позивача про проведення зборів; незаконне внесення до протоколу голосування щодо рішень №№5, 6, 7, 8 записів «рішення прийнято» за відсутності кваліфікованої більшості голосів співвласників щодо даних рішень; недостовірні дані про загальну площу житлових та нежитлових приміщень.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом).

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного.

Оскільки ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачає, що Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, суд доходить висновку, що для скликання чергових чи позачергових загальних зборів ОСББ, необхідним є повідомлення кожного співвласника або особисто під розписку, або шляхом поштового відправлення.

Як убачається з протоколу засідання ініціативної групи про скликання і проведення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Верховинна 41» від 05 грудня 2019 року, вирішено обрати головуючим засідання ініціативної групи ОСББ «Верховинна 41» Кобко Ю.В. та секретаря Ковальського Б.Б., «за» 7 голосів; створити ініціативну групу у відповідності до ст.ст. 6, 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»; скликати загальні збори на 05 лютого 2020 року о 19 год. 30 хв., організувати повідомлення співвласників багатоквартирного будинку, а у разі неможливості такого повідомлення - шляхом поштового відправлення, яке потрібно здійснити не пізніше 21 січня 2020 року.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивача було повідомлено про скликання загальних зборів 05 лютого 2020 року, що підтверджується списком згрупованих відправлень листів рекомендованих №268, відправник ОСББ «Верховинна, 41», відповідно до якого на адресу: АДРЕСА_2 було направлено повідомлення щодо скликання загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, отримувач: ОСОБА_1.

Отже, будучи обізнаним про скликання Загальних зборів, позивач не був позбавлений права висловити свою позицію щодо запропонованих питань, зокрема, спірних рішень, а відтак, доводи позивача про порушення його права на участь у зборах свого підтвердження не знайшли.

Так, протоколом лічильної комісії для підрахунку голосів Загальних зборів співвласників ОСББ «Верховинна 41» від 21 лютого 2020 було вирішено обрати головою ОСББ «Верховинна 41» Приму В.Г. та секретаря Ковальського Р.Б., проголосували «за» 95,13% (1 639,3 кв.м), «проти» 4,87% (84,00 кв.м); здійснювати утримання багатоквартирного будинку за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 41 ОСББ «Верховинна 41» шляхом самозабезпечення - «за» 61,68% (6 741,5 кв.м), «проти» 6,85% (748,4 кв.м), «утрималося» 0,68% (74,4 кв.м); прийнято затвердити кошторис ОСББ «Верховинна 41» на 2020 рік у запропонованій редакції - «за» 60,18% (6 576,9 кв.м), «проти» 8,35% (913,0 кв.м), «утрималося» 0,68% (74,4 кв.м); прийнято встановити з 01 квітня 2020 року щомісячний внесок на утримання прибудинкової території у розмірі 06,31 грн за 1 кв.м на місяць, 06,97 грн за 1 кв.м на місяць - «за» 61,08% (6 675,00 кв.м), «проти» 7,46% (814,9 кв.м), «утримались» 0,68% (74,4 кв.м); прийнято затвердити ремонтний фонд об`єднання та встановити з 01 квітня 2020 року внесок до ремонтного фонду у розмірі 0,55 грн за 1 кв.м - «за» 59,03% (6451,9 кв.м), «проти» 9,5% (1 038,0 кв.м), «утримались» 0,68% (74,4 кв.м); прийнято затвердити резервний фонд об`єднання та встановити з 01 квітня 2020 року внесок до резервного фонду 0,37 грн за 1 кв.м - «за» 58,18% (6 358,9 кв.м), «проти» 10,35% (1 131,0 кв.м), «утримались» 0,68% (74,4 кв.м); прийнято встановити щомісячний внесок на надання послуг чергового (консьєржа) у розмірі 85,00 грн на місяць - «за» 61,22 % (6 690,3 кв.м), «проти» 7,32% (799,6 кв.м), «утримались» 0,68% (74,4 кв.м); прийнято надати дозвіл (повноваження) правлінню об`єднання на передачу технічних та допоміжних приміщень та ін. об`єктів, що належать до спільного майна багатоквартирного будинку - «за» 52,5% (5 737,8 кв.м), «проти» 16,03% (1 752,1 кв.м), «утримались» 0,68% (74,4 кв.м); прийнято надати згоду на участь у державних та міських програмних заходах - «за» 59,78% (6 533,7 кв.м), «проти» 7,85 % (858, 1 кв.м), «утримались» 0,68% (74,4 кв.м).

Згідно протоколу №05/02 загальних зборів співвласників по першому питанні порядку денного проголосувало «за» - 95,13%, «проти» - 4,87%, рішення прийнято; щодо другого порядку денного проголосувало «за» - 61,68%, «проти» - 6,85%, «утримався» 0,68%, рішення прийнято, щодо третього питання денного 60,18%, проти 8,35%, утримався 0,68% прийнято; щодо четвертого питання: «за» - 61,08%, «проти» - 7,46%, «утрималося» - 0,68%, рішення прийнято; щодо п`ятого питання: «за» - 59,03%, «проти» - 9,50%, «утрималося» - 0,68%, рішення прийнято; питання порядку денного №6: «за» - 58,18%, «проти» - 10,35%, «утримався» - 0,68%, рішення прийнято; питання порядку денного №7: «за» - 61,22%, «проти» - 7,32%, «утрималося» - 0,68%, рішення прийнято; питання порядку денного №8: «за» - 52,5%, «проти» - 16,03%, «утрималося» - 0,68%, рішення прийнято; питання порядку денного №9: «за» - 59,78%, «проти» - 7,85%, «утрималося» - 0,68%, рішення прийнято.

Всього співвласників у будинку - 187 чоловік, загальна площа будинку - 10929,1 кв.м.

Так, приписами статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об`єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку.

Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення (ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Тобто, положення зазначеного Закону пов`язує участь при прийняття рішень в об`єднані, участь при оплаті встановлених загальними зборами внесків тощо виключно з особою співвласників та наявності у таких осіб зареєстрованих в передбаченому порядку права власності.

Відтак, визначення відповідачем сумарної площі приміщень на підставі даних з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідає приписам чинного законодавства (копії довідок містяться в матеріалах справи).

Пунктом 5.13. Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Верховинна, 41" визначено, що рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували власники квартир та/або нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50% загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Статутом не передбачено прийняття загальними зборами співвласників (зборами представників) рішень, які вимагають кваліфікованої більшості голосів співвласників (представників).

За змістом статті 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. У статуті має бути визначено таке: назва і місцезнаходження об`єднання; мета створення, завдання та предмет діяльності об`єднання; статутні органи об`єднання, їхні повноваження та порядок формування; порядок скликання та проведення загальних зборів; періодичність проведення зборів; порядок голосування на зборах та прийняття рішень на них; перелік питань, для вирішення яких потрібна кваліфікована більшість голосів; джерела фінансування, порядок використання майна та коштів об`єднання; порядок прийняття кошторису, створення та використання фондів об`єднання, включаючи резервні, а також порядок оплати спільних витрат; перелік питань, які можуть вирішуватися зборами представників.

Приписами статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; питання про використання спільного майна; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевищує зазначену в статуті об`єднання, договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд; визначення обмежень на користування спільним майном; обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном багатоквартирного будинку повністю або частково асоціації; прийняття рішень про заснування інших юридичних осіб або участь у товариствах.

Відповідно до частин 12-14 статті 10 Закону кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Статутом об`єднання може бути встановлено інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах.

Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

Таким чином, виходячи з вищевказаних норм Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», зважаючи на те, що пунктом 5.13 Статуту ОСББ «Верховинна, 41» передбачено умови та порядок проведення голосування, підрахунку голосів, достатніх для прийняття рішення, суд доходить висновку, що рішення, прийняті на загальних зборах від 05 лютого 2020 року, оформлені протоколом від 21 лютого 2020 року, вважаються правомірними, оскільки Загальними зборами співвласників було затверджено Статут як локальний документ, який встановлює конкретизовані та оптимальні для Об`єднання механізми прийняття рішень.

Суд зазначає, що прийняття рішень про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників в будь-якому випадку віднесені до компетенції Загальних зборів ОСББ, незалежно від того, чи таку можливість передбачено статутом, внаслідок чого норма ч. 14 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» тлумачиться лише як можливість варіювання порядку прийняття таких рішень на розгляд Об`єднання, який має бути передбачений в Статуті, з огляду на те, що порядок прийняття будь-яких рішень Загальних зборів та підрахунку голосів для прийняття таких рішень врегульовано безпосередньо у Статуті ОСББ «Верховинна, 41» без виокремлення рішень про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд. А отже, для прийняття рішення з вищезазначених питань не підлягає застосуванню частина 14 статті 10 Закону щодо умови голосування не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, матеріали справи не містять доказів визнання недійсним Статуту у встановленому Законом порядку, а отже зазначений Статут є обов`язковим для виконання всіма співвласниками та органами управління ОСББ «Верховинна, 41».

За наведених обставин, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про визнання недійсними рішень загальних зборів, а відтак, суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача покладаються на позивача з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 21.04.2023

Суддя Ю.В. Картавцева