ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2023 р. м. Київ Справа № 911/334/23

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Лівандовському О.О., розглянувши у порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», м. Київ,

до відповідача Відділу освіти Виконавчого комітету Березанської міської ради, м. Березань Київської області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі», м. Київ

про стягнення 1 135 756,62 грн.,

за участю представників:

від позивача: Пруська Т.А., в порядку самопредставництва, витяг з ЄДР;

від відповідача: Герасимова Т.А., в порядку самопредставництва, витяг з ЄДР;

від третьої особи: не з`явились,

СУТЬ СПОРУ:

позивач Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», м. Київ (далі за текстом ДПЗД «Укрінтеренерго»), звернувся 02.02.2023 до Господарського суду Київської області з позовом від 31.01.2023 №44/22-120 до відповідача Відділу освіти Виконавчого комітету Березанської міської ради, м. Березань Київської області (далі за текстом Відділ освіти), в якому просить суд стягнути з відповідача 1 135 756,62 грн., з яких:

1 087 090,70 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію за грудень 2021 року;

17 869,98 грн. пені (п. 6.1 Комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021) з 25.01.2022 по 23.02.2022,

17 393,45 грн. інфляційних втрат з 25.01.2022 по 23.02.2022,

13 402,49 грн. 15% річних (п. 7.4 Комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021) з 25.01.2022 по 23.02.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відділ освіти виконкому Березанської міської ради у грудні 2021 року спожив електроенергію з ресурсу ДПЗД «Укрінтеренерго», яке виконує функції постачальника «останньої надії» та діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 06.11.2018 №1344, розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р (із змінами). Відповідно до положень ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (із змінами) (далі - ПРРЕЕ), між позивачем та відповідачем укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (надалі - Договір) на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника «останньої надії» та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії, положень ПРРЕЕ, по оператору системи розподілу ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі».

На виконання зазначеного Договору ДПЗД «Укрінтеренерго» на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії Відділом освіти, отриманих від оператора системи розподілу ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» виставив відповідачу рахунок №00/09/О12/24460 від 12.01.2022 на оплату та Акт №017020 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період грудень 2021 р. на обсяг споживання 163 896 кВт.*год., на суму 1 087 090,70 грн. (з ПДВ), які було надіслано 17.01.2022 електронною поштою, який був отриманий відповідачем 28.01.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з трек-номером 986.

Відтак, позивач твердить, що належним чином виконав свої зобов`язання, в частині постачання електричної енергії, що підтверджується Актом купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період грудень 2021 року, проте відповідач в порушення умов п. 2.1 глави 2 Договору не здійснив своєчасну та повну оплату спожитої (купленої) електричної енергії, та не здійснив інші платежі згідно з умовами цього Договору, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

У зв`язку із простроченням оплати позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 17 869,98 грн. (п. 6.1 Комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021), інфляційні втрати в розмірі 17 393,45 грн. та 15% річних у розмірі 13 402,49 грн. (п. 7.4 Комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021).

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 17 036,35 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.02.2023 відкрито провадження у справі №911/334/23 в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні із повідомленням сторін, підготовче судове засідання призначено на 06.03.2023, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі», м. Київ (далі по тексту - ПрАТ "ДТЕК Київські РЕМ").

Цією ж ухвалою зобов`язано відповідача подати протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі документи (платіжні документи, банківські виписки), що підтверджують сплату вартості електроенергії, спожитої у грудні 2021 року.

09.02.2023 від представника відповідача Відділу освіти до Господарського суду Київської області надійшла заявка від 08.02.2023 про отримання процесуальних документів в електронному вигляді.

13.02.2023 від представника позивача ДПЗД «Укрінтеренерго» до Господарського суду Київської області надійшла заява вих. №44/22-163 від 09.02.2023 про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яка ухвалою від 13.02.2022 залишена без задоволення з мотивів, наведених в ухвалі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.03.2023 підготовче судове засідання відкладено на 20.03.2023.

07.03.2023 від представника позивача ДПЗД «Укрінтеренерго» до Господарського суду Київської області надійшла заява вих. №44/22-265 від 06.03.2023 про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яку ухвалою Господарського суду Київської області від 08.03.2023 було задоволено.

09.03.2023 на електронну пошту суду від відповідача Відділу освіти надійшла заява від 09.03.2023 №4/199 про визнання позову; 13.03.2023 аналогічна заява про визнання позову надійшла від відповідача в оригіналі поштою.

17.03.2023 від представника позивача ДПЗД «Укрінтеренерго» через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, в яких позивач повідомляє суд, що листом від 07.03.2023 №44/10-721/ПОН звернувся до оператора системи розподілу ПрАТ «ДТЕК Київські РЕМ» щодо надання підтвердження обсягу спожитої електричної енергії відповідачем у грудні 2021 року. На вказане звернення ПрАТ «ДТЕК Київські РЕМ» листом від 15.03.2023 №04/530/4073 надало позивачу інформацію, якою підтверджено обсяг споживання відповідачем електричної енергії за розрахунковий період грудень 2021 року у обсязі 163 896 кВт.*год.

Відтак, позивач вважає доведеним факт постачання ДПЗД «Укрінтеренерго» електричної енергії як постачальником «останньої надії» споживачу Відділу освіти у грудні 2021 року, а подана Відділом освіти виконавчого комітету Березанської міської ради заява про визнання позовних вимог від 09.03.2023 №4/199 свідчить про те, що відповідач визнає наявність заборгованості.

Підготовче судове засідання, призначене на 20.03.2023, не відбулося у зв`язку із оголошенням у місті Києві сигналу «повітряна тривога».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.03.2023 підготовче судове засідання та розгляд заяви Відділу освіти виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області від 09.03.2023 №4/199 про визнання позову призначено на 03.04.2023.

27.03.2023 від представника позивача ДПЗД «Укрінтеренерго» до Господарського суду Київської області надійшла заява вих. №44/22-337 від 23.03.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яка ухвалою від 27.03.2022 залишена без задоволення з мотивів, наведених в ухвалі.

В підготовче судове засідання 03.04.2023 з`явились представники позивача та відповідача. Третя особа своїх уповноважених представників для участі у судовому засіданні не направила.

Відповідно до частини 1 ст. 202 ЦК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Пунктом 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Дослідивши у судовому засіданні 03.04.2023 заяву відповідача від 09.03.2023 №4/199 про визнання позову, суд встановив, що остання не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Загорулько Оксана Володимирівна, станом на дату підписання заяви від 09.03.2023 №4/199 про визнання позову, є керівником Відділу освіти виконавчого комітету Березанської міської ради, тобто має повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (самопредставництво у судах з усіма правами учасника справи, визначеними законодавством).

Відтак, розглянувши позов Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» до Відділу освіти Виконавчого комітету Березанської міської ради), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі», про стягнення 1 135 756,62 грн., встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище регулюються, зокрема, Законом України «Про ринок електричної енергії».

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

02.12.2021 ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» направило на адресу ДПЗД «Укрінтеренерго» повідомлення оператора системи №20-1-812 про споживачів, постачання електричної енергії яким здійснюється постачальником «останньої надії» ДПЗД «Укрінтеренерго» з орієнтовним обсягом споживання електроенергії споживачів у грудні 2021.

Між ДПЗД «Укрінтеренерго» (постачальник) та Відділом освіти Виконавчого комітету Березанської міської ради (споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника «останньої надії» та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312.

Договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» є публічним договором та розміщений на сайті ДПЗД «Укрінтеренерго» (https://uie.kiev.ua).

Відповідно до ст. 64 Закону України «Про ринок електричної енергії», яка кореспондується з умовами, що визначені в Додатку 1 «Комерційна пропозиція №5» до договору, договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії споживачу у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Згідно з п. 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в Додатку № 1 до договору (комерційна пропозиція). відповідно до п. 5.8 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Умовами комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021 визначено, що споживач сплачує 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку.

Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від оператора системи розподілу (передачі) (далі - ОСР).

Відповідно до Додатку 1 «Комерційна пропозиція № 5» до договору - остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарно оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ. Акт купівлі-продажу складається на підставі даних про фактичне споживання споживача, отриманих від ОСР. У разі наявності зауважень до Акту купівлі-продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності.

Згідно з п. 5.10 договору та комерційною пропозицією №5, оплата виставленого постачальником рахунку за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менш 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергетичну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку, розрахунку, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.8 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», яка є Додатком 1 до Договору. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Також згідно з пунктом 13.1 договору цей договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого Правилами роздрібного ринку електричної енергії, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

За приписами статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, і договори про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

Відповідно до пункту 66 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» це - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.

За приписами частини першої статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: 1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; 2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; 3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; 4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; 5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.

За вимогами частини шостої - десятої статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник «останньої надії» оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.

Електропостачальник, неспроможний постачати електричну енергію, має повідомити про дату припинення постачання електричної енергії постачальника «останньої надії», споживачів, Регулятора, оператора системи передачі та оператора системи розподілу.

Постачальник «останньої надії» здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Постачальник «останньої надії» постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник «останньої надії» припиняє електропостачання споживачу.

Відповідно до пункту 1.2.9 Правил №312 постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», який розробляється постачальником «останньої надії» на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (додаток 7 до цих Правил) та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

Зокрема, відповідно до пункту 8 статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Отже, аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що у разі настання обставин, визначених у частині першій статті 64 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник «останньої надії» надає послуги з постачання електричної енергії та відповідно до пункту 66 частини першої статті 1 цього Закону не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу, а факт приєднання до публічного договору постачання електричної енергії від постачальника «останньої надії» відбувається по факту споживання електричної енергії без укладення договору з іншим електропостачальником.

Відповідно до частин першої, другої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору (частина п`ята статті 633 ЦК України).

За визначенням наведеним у частині першій статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Між позивачем (постачальник) і відповідачем (споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» на умовах публічного договору постачання електричної енергії постачальника «останньої надії» та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312.

ДПЗД «Укрінтеренерго» на підставі даних про фактичне споживання відповідачем електричної енергії отриманих від ОСР - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» складено:

- рахунок №00/09/О12/24460 від 12.01.2022 у відповідності до даних оператора системи розподілу про обсяги споживання електричної енергії по 2 класу напруги 163 896 кВТ*год за грудень 2021 на суму 1 087 090,70 грн. з ПДВ;

- Акт №017020 від 31.12.2021 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період грудень 2021 року.

Вказаний рахунок та акт позивачем було надіслано відповідачу 17.01.2022 засобами електронного зв`язку, а також засобами поштового зв`язку та було отримано відповідачем 28.01.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з трек-номером 986.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статтей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем надано до суду, на підтвердження відпуску електроенергії, лист ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» від 15.03.2023 №04/530/4073, в якому підтверджено обсяг споживання Відділом освіти виконавчого комітету Березанської міської електричної енергії у обсязі 163 896 кВт.*год.

Відтак, позивачем виставлено відповідачу рахунок №00/09/О12/24460 за грудень 2021 на суму 1 087 090,70 грн. з ПДВ та Акт №017020 від 31.12.2021 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період грудень 2021 року, у відповідності до спожитих останнім обсягів.

За приписами пункту 3 частини першої статті 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Таке право електропостачальника передбачено і підпунктом 1 пункту 7.1. Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

За приписами пункту 1 частини третьої статті 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» відповідач, як споживач зобов`язаний: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Такий обов`язок забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору покладено на відповідача (споживача) і підпунктом 2 пункту 6.2. договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

За пунктом 2.1 вказаного договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція).

Отже, оскільки відповідачем спожито електричну енергію з ресурсу ДПЗД "Укренерго" і не спростовано цього факту, то останній зобов`язаний був її оплатити в розмірі 1 087 090,70 грн.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 1 087 090,70 грн. за спожиту електричну енергію є обґрунтованою, документально підтвердженою, законною, відповідно такою, яку слід задовольнити повністю.

У зв`язку із простроченням грошового зобов`язання позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 17 393,45 грн. інфляційних втрат за період з 25.01.2022 по 23.02.2022 та 13 402,49 грн. 15% річних за період з 25.01.2022 по 23.02.2022 (п. 7.4 Комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021). Щодо вказаних вимог суд встановив таке.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Інший розмір нарахування процентів річних встановлено у п. 7.4 Комерційної пропозиції, за яким споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК, відтак, обмеження нарахування шістьма місяцями відповідно до ст. 232 ГК України до 3% річних та інфляційних втрат не застосовується.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд звертає увагу учасників справи на те, що індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З огляду на вимоги частин 1 та 2 статті 2, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши правильність розрахунку позивачем 24 процентів річних та інфляційних втрат, суд встановив, що вони виконані арифметично вірно та належні до сплати в заявлених розмірах.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 17 869,98 грн. пені за період 25.01.2022 по 23.02.2022 (п. 6.1 Комерційної пропозиції №5 від 08.10.2021). Щодо вказаної вимоги суд встановив таке.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Зазначене кореспондується з положеннями ст. 549 Цивільного кодексу України, відповідно до яких неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом п. 6.1. Комерційної пропозиції визначено, що за внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, Постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано. Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором. Інше договором не встановлено. Відтак, пеня має розраховуватися з дати, наступної за останнім днем строку оплати, та до переддня фактичної оплати, або до відповідної дати через шість місяців після спливу строку оплати за кожною із спірних накладних.

Перевіривши правильність розрахунку пені, не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем, суд та встановив, що належна до стягнення з відповідача пеня у межах заявленого періоду становлять 17 869,98 грн., відтак вказана вимога позивача має бути задоволена повністю.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов ДПЗД «Укрінтеренерго» повністю, ухвалює рішення про стягнення з Відділу освіти Виконавчого комітету Березанської міської ради на користь ДПЗД «Укрінтеренерго» 1087090,70 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію за грудень 2021 року, 17869,98 грн. пені, 17393,45 грн. інфляційних втрат та 13 402,49 грн. 15% річних.

Відповідно до ч.1 ст.130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до частини 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, у відповідності до вищенаведених норм закону 50% сплаченого позивачем при поданні позову судового збору за платіжним дорученням №9 від 11.01.2023 на суму 17 036,35 грн., а саме в сумі 8 518,18 грн., підлягає поверненню платнику з державного бюджету шляхом постановлення відповідної ухвали.

Решту судового збору у зв`язку із задоволенням позову відповідно до ст. 129 ГПК України, суд покладає на відповідача

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 130, ч. 3 ст. 185, 191, 233, 236-238, 240-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти Виконавчого комітету Березанської міської ради (07540, Київська обл., м. Березань, вул. Набережна, 4, ідентифікаційний код 22203100)

на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 85, ідентифікаційний код 19480600)

1 087 090,70 грн. (один мільйон вісімдесят сім тисяч дев`яносто гривень сімдесят копійок) основного боргу,

17 869,98 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять гривень дев`яносто вісім копійок) пені,

17 393,45 грн. (сімнадцять тисяч триста дев`яносто три гривні сорок п`ять копійок) інфляційних втрат,

13 402,49 грн. (тринадцять тисяч чотириста дві гривні сорок дев`ять копійок) 15% річних,

8 518,18 грн. (вісім тисяч п`ятсот вісімнадцять гривень вісімнадцять копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 21.04.2023.

Суддя О.В. Конюх