ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2023 р. Справа№ 910/11380/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання Сивак М.С.

у присутності представника ТОВ "ФК"Фактор плюс" адвоката Правдюка В.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 року

у справі №910/11380/22 (суддя Пасько М.В.)

за заявою ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та затвердження плану реструктуризації боргів боржника

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі №910/11380/22 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 та затвердженні плану реструктуризації боргів перед ТОВ "ФК "Фактор плюс" за кредитним договором №483/ПВ-06 від 02.11.2006 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 у справі №910/11380/22 та прийняти нове рішення, яким відкрити провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 та затвердженні плану реструктуризації боргів боржника.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Пантелієнко В.О., Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 20.02.2023 року вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 у справі №910/11380/22, повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/11380/22 за заявою ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та затвердження плану реструктуризації боргів боржника.

08.03.2023 року супровідним листом Господарського суду міста Києва №910/11380/22/1520/2023 від 08.03.2023 року матеріали справи №910/11380/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 року у справі №910/11380/22 залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги, зокрема, надати докази сплати судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

20.03.2023 року, згідно зазначених на конверті відомостей, тобто у встановлений судом строк, скаржником на виконання ухвали від 13.03.2023 року надано докази сплати судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Ухвалою суду від 23.03.2023 поновлено скаржнику строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 року у справі №910/11380/22 та призначено справу до розгляду на 06.04.2023 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданому через відділ документального забезпечення суду відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ "ФК "Фактор плюс" просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представник ТОВ "ФК"Фактор плюс" в судовому засіданні 06.04.2023 проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Боржник або його представник в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи боржник повідомлений належним чином шляхом направлення у відповідності до ч. 6 ст.120 ГПК України копії ухвали про відкриття апеляційного провадження на зазначені в апеляційній скарзі електронні адреси боржника та його представника. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

06.04.2023 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представника ТОВ "ФК "Фактор плюс", колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 слід відмовити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 року у справі №910/11380/22 - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Разом з тим, 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року, відтак в даному випадку застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Як вбачається з матеріалів справи, у жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до господарського суду міста Києва із заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність та затвердження плану реструктуризації боргів боржника у спрощеному порядку на підставі пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ.

В обґрунтування поданої заяви боржник зазначає, що у неї наявна прострочена заборгованість в розмірі 7 305 729,48 грн., яка виникла на підставі договору про надання споживчого кредиту №483/ПВ-06 від 02.11.2006 року, у зв`язку з чим, користуючись своїм правом, пропонувала суду затвердити план реструктуризації боргів.

За наслідками розгляду заявлених вимог, ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі №910/11380/22 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 та затвердженні плану реструктуризації боргів перед ТОВ "ФК "Фактор плюс" за кредитним договором №483/ПВ-06 від 02.11.2006 року.

Ухвала суду мотивована невідповідністю наданого суду на затвердження плану реструктуризації боргів боржника умовам, визначеним п. 5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ.

Боржник з даною ухвалою суду не погоджується та в обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для скасування її ухвали з огляду на наступне.

Згідно із частиною 1 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 6 ст. 12 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство, наразі - КУзПБ. Особливості відновлення платоспроможності боржника - фізичної особи-підприємця визначено Книгою четвертою КУзПБ.

За абз. 4, 13 ст. 1 КУзПБ - боржником є юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав; неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КУзПБ визначено, що відповідно до цього Кодексу щодо боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника.

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (абз.19 ст. 1 КУзПБ).

Регулювання процедури реструктуризації боргів боржника - фізичної особи (фізичної особи - підприємця) наведено в розділі ІІІ "Реструктуризація боргів боржника" Книги четвертої "Відновлення платоспроможності фізичної особи" КУзПБ (статті 124 - 129 Кодексу). Зокрема ст. 124 цього Кодексу встановлює загальні вимоги до плану реструктуризації боргів боржника, серед яких є вимоги до умов, що мають бути зазначені у цьому плані (частина друга), а частиною четвертою цієї статті КУзПБ також визначені загальні вимоги до виконання плану реструктуризації боргів боржника.

Водночас під час здійснення провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб за правилами Книги четвертої КУзПБ необхідно враховувати визначені пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ особливості реструктуризації заборгованості фізичних осіб за кредитом в іноземній валюті забезпеченим іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.

Відповідно до абз. 1 пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктуризується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом.

Отже, законодавець запровадив у пункті 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ тимчасові (що застосовуються протягом встановленого законом обмеженого періоду часу - протягом п`яти років з дня введення в дію КУзПБ) особливості процедури неплатоспроможності окремої категорії боржників - фізичних осіб, виходячи з особливостей підстав виникнення та складу його заборгованості перед кредитором та особливостей його забезпечення за відповідними зобов`язаннями.

Текстуальне тлумачення абз. 1 п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ свідчить, що диспозиція цієї норми передбачає здійснення провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб за наведеними особливостями у разі наявності одночасної сукупності таких юридичних фактів:

1) заборгованість фізичної особи виникла до дня введення в дію цього Кодексу;

2) ця заборгованість фізичної особи виникла за кредитом в іноземній валюті;

3) такий кредит забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку;

4) предмет іпотеки (квартира або житловий будинок) є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.

Тому при розгляді заяв фізичних осіб про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також і на будь-якій іншій стадії провадження у такій справі, тобто і при здійсненні провадження у цих справах (розгляді та затвердженні плану реструктуризації боргів боржника тощо) суду, що розглядає цю справу, у разі, коли боржник - фізична особа обґрунтовує свої вимоги неможливістю погашення заборгованості за кредитом в іноземній валюті, належить дослідити та оцінити, зокрема ті обставини, чи мають місце (підтверджені належним чином) імперативно визначені законом підстави для застосування до відповідних правовідносин та процедур у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи особливостей, передбачених положеннями пункту 5 розділу "Прикінцеві та Перехідні положення" КУзПБ (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 904/1454/20, що також уточнена в постанові Верховного Суду від 10.08.2021 у справі № 918/127/20, від 10.08.2021 у справі № 918/127/20 від 14.09.2021 у справі № 908/2536/20).

Слід зауважити, що 23.04.2021 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб" від 13.04.2021 № 1382-IX (далі - Закон від 13.04.2021 № 1382-IX), яким, з-поміж іншого, внесено ряд змін і доповнень до пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ .

Так, абз. 2 п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ (в редакції Закону від 13.04.2021 № 1382-IX) визначено, що у разі якщо єдиним кредитором у процедурі неплатоспроможності фізичної особи є забезпечений кредитор, а боржник володіє на праві власності одним об`єктом нерухомості (квартирою, житловим будинком), що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника і перебуває в іпотеці забезпеченого кредитора, такий боржник має право подати заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідно до ст. 116 цього Кодексу, але без визначення особи арбітражного керуючого та без надання доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією, передбачених пунктом 12 частини третьої статті 116 цього Кодексу, до якої додається проект плану реструктуризації, що відповідає умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом.

Тобто додатковою кваліфікуючою передумовою застосування абз. 2 п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ (в редакції Закону від 13.04.2021 № 1382-IX) є володіння боржником на праві власності лише одним об`єктом нерухомості.

Однак умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника (фізичної особи) з урахуванням особливостей визначених п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ залишилися незмінними - одночасна наявність сукупності юридичних фактів передбачених абзацом першим цього пункту.

З наведеного слідує висновок, що сфера регулювання пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ (в редакції Закону від 13.04.2021 № 1382-IX) за суб`єктним складом учасників є обмеженою та поширюється виключно на боржників (фізичних осіб) визначених абзацом першим пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ - фізичних осіб, в яких єдиним кредитором в процедурі неплатоспроможності є забезпечений кредитор, наявна заборгованість за кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою квартири (житлового будинку), що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.

Тож наразі боржник за наявності наведених вище умов вправі самостійно обирати одну із моделей своїх процесуальних дій задля відновлення його платоспроможності шляхом реструктуризації наявної заборгованості за кредитом в іноземній валюті з урахуванням особливостей пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, зокрема:

- звернутися до суду із заявою про його неплатоспроможність в загальному порядку визначеному Книгою IV КУзПБ;

- звернутися до суду із заявою про його неплатоспроможність в спрощеному порядку (без визначення особи арбітражного керуючого та без надання доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією, передбачених п. 12 ч. 3 ст. 116 КУзПБ), але за умови: коли у нього єдиним кредитором у процедурі неплатоспроможності є забезпечений кредитор, наявна заборгованість за кредитом в іноземній валюті, а предмет іпотеки (квартира або житловий будинок) є єдиним об`єктом нерухомості, яким володіє боржник на праві власності та єдиним місцем проживання його сім`ї.

Водночас, для реструктуризації заборгованості фізичної особи за кредитом в іноземній валюті з урахуванням особливостей визначених п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ заява боржника про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність, окрім закріплених до неї вимог статтею 116 КУзПБ (за винятком визначення особи арбітражного керуючого та без надання доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією, передбачених п. 12 ч. 3 ст. 116 цього Кодексу) та план реструктуризації мають відповідати умовам реструктуризації визначеним цим пунктом.

Слід наголосити, що за змістом абз. 4 п. 5 невідповідність поданої заяви боржника (фізичної особи) про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність умовам реструктуризації тягне негативним процесуальним наслідком відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Отже, визначальним для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та застосування щодо боржника (фізичної особи) процедури реструктуризації заборгованості за кредитом в іноземній валюті з урахуванням особливостей визначених пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ є встановлення судом відповідності заяви боржника про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність та плану реструктуризації умовам реструктуризації визначеним цим пунктом.

Системний аналіз абзаців 1,2, 6 - 17, 19-20 п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ дозволяє визначити умови, яким має обов`язково відповідати заява боржника про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність та виокремити дві групи умов, які має містити план реструктуризації боржника задля відповідності його умовам реструктуризації визначеним цим пунктом, а саме: обов`язкові умови та факультативні умови.

Законодавцем до обов`язкових умов, яким має відповідати заява боржника про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність та має містити план реструктуризації віднесено щодо:

заяви боржника:

1) заборгованість фізичної особи виникла до дня введення в дію цього Кодексу;

2) ця заборгованість фізичної особи виникла за кредитом в іноземній валюті;

3) такий кредит забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку;

4)предмет іпотеки (квартира або житловий будинок) є єдиним місцем проживання його сім`ї;

5)забезпечений кредитор є єдиним кредитором у процедурі неплатоспроможності фізичної особи.

плану реструктуризації:

1)склад і розмір грошових вимог забезпеченого кредитора за цими зобов`язаннями визначений в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, до якого не включаються штрафні санкції та пеня;

2)ринкова вартість квартири або житлового будинку, що забезпечує вимоги забезпеченого кредитора визначена оцінювачем, визначеним кредитором в залежності від якої погашаються визнані вимоги такого кредитора;

3)загальна площа квартири (житлового будинку), обтяженого іпотекою в залежності від якої визначається розмір вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню;

4)розмір відсоткової ставки на реструктуризоване зобов`язання боржника;

5)строк погашення вимог забезпеченого кредитора.

За відсутності наведених умов заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та план реструктуризації боржника не відповідають вимогам п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність боржника (фізичної особи).

Решта умов заяви боржника про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність та плану реструктуризації боржника відносяться до факультативних, зокрема щодо:

заяви боржника:

1) предмет іпотеки (квартира або житловий будинок) є одним об`єктом нерухомості, яким боржник володіє на праві власності.

плану реструктуризації:

1) часткове виконання боржником зобов`язань за кредитним договором до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (у разі наявності) за якого розмір вимог забезпеченого кредитора зменшується на одну із величин;

2) інші умови та порядок погашення вимог забезпеченого кредитора, погоджені боржником та забезпеченим кредитором, за умови, що вони не є гіршими для інтересів боржника, ніж ті, що встановлені цим пунктом;

3) порядок прощення (списання) залишку заборгованості за кредитним договором у випадку меншої ринкової вартості квартири (житлового будинку) за суму визнаних вимог кредитора.

Щодо порядку розгляду та затвердження плану реструктуризації заборгованості боржника (фізичної особи) з урахуванням особливостей визначених пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Порядок розгляду та затвердження плану реструктуризації боржника визначено нормами абзаців 3, 4, 18 п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ.

Відповідно до абз. 3 п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ господарський суд надсилає ухвалу про прийняття заяви до розгляду забезпеченому кредитору, визначеному в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та встановлює строк для надання заперечень, що не може перевищувати 15 днів.

Абз. 4 п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ визначено, що господарський суд на підготовчому засіданні розглядає план реструктуризації, доданий до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, без застосування ст. 126 цього Кодексу та заперечення кредитора. За результатами розгляду на підготовчому засіданні господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з одночасним затвердженням плану реструктуризації, передбаченого цим пунктом, або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність через невідповідність поданої заяви умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом.

Відповідно до абз. 18 п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ план реструктуризації, що відповідає вимогам цього пункту, вважається підтриманим забезпеченим кредитором у частині вимог такого забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, що виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.

За методом правового регулювання абз. 18 п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ сформульований як імперативна норма, яка встановлює автоматичне схвалення забезпеченим кредитором плану реструктуризації у разі відповідності його умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом, незалежно від процесуальної позиції і заяв кредитора з цього приводу.

Отже, законодавством закріплено спрощену процедуру розгляду судом у підготовчому засіданні плану реструктуризації боржника, яка передбачає розгляд плану реструктуризації без застосування особливостей порядку і процедури розгляду визначеної статтею 126 цього Кодексу (зокрема, відсутня необхідність проведення зборів кредиторів на яких розглядається погоджений боржником план реструктуризації боргів, немає обговорення плану реструктуризації, його схвалення тощо) та урахування процесуальної позиції щодо нього забезпеченого кредитора, але лише за умови відповідності заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи та плану реструктуризації умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом.

У разі коли подана заява боржника та долучений до неї план реструктуризації відповідають наведеним вимогам та умовам для такої процедури суд за результатами їх розгляду на підготовчому засіданні постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з одночасним затвердженням плану реструктуризації, тоді як невідповідність поданої заяви умовам реструктуризації, визначеним п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ має негативним процесуальним наслідком відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність через невідповідність поданої заяви умовам реструктуризації визначеним п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ не позбавляє боржника (фізичної особи) права та можливості звернення до суду з аналогічною заявою поданою з урахуванням всіх умов, необхідних для здійснення процедури реструктуризації заборгованості за цією нормою чи звернення до суду із заявою про неплатоспроможність з інших підстав в порядку визначеному Книгою IV КУзПБ, яка передбачає застосування щодо боржника загальної процедури реструктуризації із застосуванням під час розгляду плану реструктуризації положень ст. 126 цього Кодексу, оскільки норми КУзПБ такої заборони не містять. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №923/984/21).

Як було зазначено вище, у жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до господарського суду міста Києва із заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність та затвердження плану реструктуризації боргів боржника у спрощеному порядку на підставі пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ.

В обґрунтування поданої заяви боржник зазначає, що у неї наявна прострочена заборгованість в розмірі 7 305 729,48 грн., яка виникла на підставі договору про надання споживчого кредиту №483/ПВ-06 від 02.11.2006 року, у зв`язку з чим, користуючись своїм правом, пропонувала суду затвердити план реструктуризації боргів.

Дослідивши матеріали справи на підставі наявних у ній доказів, колегією суддів встановлено відповідність поданої ОСОБА_1 заяви про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність обов`язковим умовам, яким має відповідати така заява боржника, а саме: заборгованість ОСОБА_1 виникла за кредитом в іноземній валюті до дня введення в дію КУзПБ, такий кредит забезпечений іпотекою квартири, яка є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, а забезпечений кредитор (ТОВ "ФК"Фактор плюс") є єдиним кредитором у процедурі неплатоспроможності фізичної особи боржника.

Разом з тим, судом встановлено невідповідність наданого боржником на затвердження плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 умовам, визначеним в КУзПБ.

Так, відповідно до абз. 7 п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, визнані господарським судом вимоги забезпеченого кредитора погашаються боржником у розмірі ринкової вартості квартири або житлового будинку, що забезпечує вимоги такого кредитора, яка визначається оцінювачем, визначеним кредитором. Залишок заборгованості такого кредитора підлягає прощенню (списанню) в порядку, визначеному цим пунктом.

Отже, обов`язкової умовою відповідності плану реструктуризації вимогам закону є те, що ринкова вартість квартири або житлового будинку, що забезпечує вимоги забезпеченого кредитора визначена оцінювачем, визначеним кредитором, в залежності від якої погашаються визнані вимоги такого кредитора.

Так, на підтвердження своїх доводів щодо наявності підстав для затвердження плану реструктуризації боргів боржником до заяви додано Звіт від 04.07.2022 про оцінку майна: належної боржнику 3-х кімнатної квартири, загальною площею 73,00 кв.м та житловою площею 41,10 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Даний звіт виконано ТОВ "Венс фін капітал" на замовлення боржника.

Водночас, скаржником не надано та матеріали справи не містять доказів того, що даного суб`єкта оціночної діяльності було визначено саме кредитором, як і відсутні у справі докази погодження кредитором такого оцінювача.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, з метою виконання абз. 7 п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ боржник звернувся до ТОВ "ФК"Фактор плюс" із заявою від 07.04.2022 року, в якій серед іншого, просив надати назву, ідентифікуючий код, адресу, телефон та електронну адресу оцінювача, якого погоджує кредитор для оцінки ринкової вартості належної боржнику квартири або надати можливість божнику здійснити оцінку у оцінювача за його вибором. При цьому, жодних пропозицій щодо оцінювача такий лист боржника не містив.

На даний запит кредитором згідно листа №18/07-1 від 18.07.2022 року було надано відповідь ОСОБА_1 , що станом на момент розгляду листа боржником не було подано до суду жодної заяви про неплатоспроможність, окрім того, жодних вимог щодо погодження оцінювача чинне законодавство не містить.

З аналізу даної відповіді вбачається повідомлення боржника про те, що законодавство не містить можливості боржнику замовити оцінку у певного оцінювача, погодивши його з кредитором, натомість закон передбачає, що сам кредитор має визначити оцінювача.

В будь-якому випадку, не дочекавшись такої відповіді від кредитора, боржник на власний розсуд визначив оцінювача та здійснив оцінку належної їй квартири всупереч вимогам чинного законодавства.

Отже, наданий боржником звіт про оцінку квартири правомірно не взято судом першої інстанції до уваги з огляду на його складення з порушенням абз. 7 п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ.

Крім того, абз. 9 п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, яким визначено спеціальні умовами реструктуризації кредиту, передбачено, що:

У разі якщо загальна площа квартири, обтяженої іпотекою, не перевищує 60 квадратних метрів або житлова площа такої квартири не перевищує 13.65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника, або якщо загальна площа житлового будинку, обтяженого іпотекою, не перевищує 120 квадратних метрів:

розмір вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню відповідно до цього пункту, додатково зменшується на 10 відсотків, крім випадків перевищення вартості іпотеки над сумою заборгованості за кредитним договором:

нареструктуризоване відповідно до цього пункту зобов`язання боржника встановлюється відсоткова ставка у розмірі українського індексу ставок за дванадцятимісячними депозитами фізичних осіб у гривні, збільшеного на 1 процентний пункт:

строк погашення вимог забезпеченого кредитора становить 15 років, якщо кредитором і боржником не погоджено інший строк.

Додатково абзацем 13 п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ передбачено, що в разі недостатності доходів боржника для виконання умов реструктуризації, за умови проживання боржника в квартирі, обтяженій іпотекою, загальна площа якої не перевищує 60 квадратних метрів або житлова площа якої не перевищує 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника, або проживання боржника в житловому будинку, обтяженому іпотекою, загальна площа якого не перевищує 120 квадратних метрів, за рішенням господарського суду може бути встановлена мінімальна сума щомісячного виконання плану реструктуризації, яка не може бути меншою за половину мінімальної заробітної плати, встановленої Кабінетом Міністрів України на день ухвалення такого рішення.

У поданій суду заяві боржник вимагає встановлення мінімальної суми щомісячного виконання плану реструктуризації згідно вказаного абз. 13 п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУПЗБ.

При цьому належна боржнику квартира, що перебуває в іпотеці у кредитора не відповідає умовам абз. 13 п.5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУПЗБ.

Так, згідно наданих боржником додатків до заяви, загальна площа 3-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику та перебуває в іпотеці кредитора, складає 73,00 кв.м, отже встановлений законом ліміт щодо 60 квадратних метрів загальної площі перевищено і ключовим є дослідження умови щодо того, чи перевищує житлова площа квартири 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника.

Відповідно до додатку 2 до заяви - іпотечний договір №483/ФКВ-06 від 02.11.2006 (пункт 1.2. договору) житлова площа Квартири складає 41.10 кв.м.

При зверненні до суду з відповідною заявою боржник зазначив наступний склад сім`ї ОСОБА_1 :

- боржник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- дочка боржника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- син боржника ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- онук боржника ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Отже, відповідні ліміти обраховано боржником виходячи із складу сім`ї боржника, що складається з чотирьох осіб.

При цьому, при обрахунку відповідних площ заявником правомірно не взято до уваги колишнього чоловіка боржника - ОСОБА_5 як члена її сім`ї, оскільки відповідний шлюб між нею та ОСОБА_5 розірвано 29.09.2012.

Разом з тим, за висновками колегії суддів, в даному випадку апелянтом помилково визначено склад її сім`ї з посиланням на ст. 116 КУзПБ, яка передбачає загальне визначення членів сім`ї боржника.

Згідно матеріалів справи, боржник звернувся до суду із заявою про реструктуризацію кредитної заборгованості під час банкрутства не на підставі загальних норм КУзПБ, а за спеціальними умовами, визначеними п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ.

Суд звертає увагу апелянта на те, що в останньому абзаці згаданої норми міститься спеціальне визначення складу сім`ї боржника для можливого застосування спрощеної процедури банкрутства за п.5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, згідно якого для цілей цього пункту членами сім`ї боржника вважаються батьки, чоловік або дружина, діти боржника, у тому числі усиновлені, які проживають спільно з боржником на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

При цьому, слід зауважити, що даний пункт є спеціальним та чітким для розуміння, а визначений у ньому перелік осіб, які є членами сім`ї боржника, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, що спростовує відповідні посилання апелянта на інші норми законодавства, які встановлюють визначення членів сім`ї певної особи.

Отже, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що онук боржника не мав включатись до складу сім`ї боржника при обрахунку кількості квадратних метрів житлової площі на одну особу.

Таким чином, шляхом математичних розрахунків господарським судом міста Києва правомірно встановлено, в даному випадку на кожного з трьох інших членів сім`ї боржника (боржник, її син та дочка) припадає по 13,7 кв.м. житлової площі квартири, що в свою чергу перевищує встановлений законом ліміт у 13,65 кв.м. на одного члена сім`ї.

За таких обставин, невірне визначення скаржником членів сім`ї боржника, та як наслідок, встановлення факту неперевищення визначеного законом ліміту у 13,65 кв.м. житлової площі на одного члена її сім`ї призвело до безпідставного зменшення розміру вимог забезпеченого кредитора на 10 відсотків, необґрунтованого збільшення розміру вимог такого кредитора, що підлягають прощенню (списанню), а також помилкового зазначення у плані реструктуризації про можливість боржника щомісячно виділяти мінімально визначену законом суму на виконання плану реструктуризації.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про невідповідність наданого боржником на затвердження плану реструктуризації боргів умовам, визначеним в п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ.

Порядок ініціювання процедури реструктуризації заборгованості боржника (фізичної особи) за валютним кредитом з урахуванням особливостей визначених пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ та коло учасників, наділених правом на її ініціювання урегульовано положеннями наведеної норми.

За змістом абз. 2 п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ правом ініціювати процедуру реструктуризації заборгованості боржника (фізичної особи) за валютним кредитом з урахуванням особливостей визначених цією нормою законодавець наділив лише боржника на якого виходячи із аналізу приписів пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ та в силу підвищеного стандарту доказування покладається обов`язок довести підстави, умови для застосування такої процедури, в тому числі підготувати план реструктуризації, який відповідає умовам реструктуризації, визначеної цим пунктом.

Отже, доведення підстав й умов для застосування процедури реструктуризації заборгованості боржника (фізичної особи) за валютним кредитом з урахуванням особливостей визначених пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ та складання плану реструктуризації згідно зазначених вище імперативних норм є процесуальним обов`язком боржника (фізичної особи) за невиконання якого настає негативний процесуальний наслідок у вигляді відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, що не позбавляє його права на повторне звернення до суду з такою заявою, врахувавши умови та підстави для застосування наведеної процедури.

При цьому, слід також зазначити, що суд повинен займати активну процесуальну позицію, в тому числі, і при перевірці наявності умов та підстав для застосування щодо боржника (фізичної особи) процедури реструктуризації заборгованості за кредитом в іноземній валюті, закріпленої у пункті 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, яка має полягати в повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні обставин щодо відповідності заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та долученого до неї плану реструктуризації умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом.

Водночас межі судового контролю не можуть виходити за рамки перевірки імперативно визначених пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ умов реструктуризації, яким має відповідати заява боржника про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність та які має містити план реструктуризації.

Суд не вправі самостійно втручатися у визначені боржником в плані реструктуризації умови, зокрема з власної ініціативи з метою приведення у відповідність до пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ плану реструктуризації змінювати строк погашення вимог забезпеченого кредитора або мінімальну суму щомісячного виконання плану реструктуризації, а лише може надавати оцінку їх відповідності вимогам та умовам, визначеним наведеною нормою. (Таких висновки дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 26.05.2022 у справі №923/984/21).

Таким чином, невідповідність наданого боржником на затвердження плану реструктуризації боргів умовам, визначеним в п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, про що було встановлено судом, в даному випадку тягне за собою негативний процесуальний наслідок у вигляді відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов заснованого на законі висновку про відмову у відкритті провадження у справі №910/11380/22 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 та затвердженні плану реструктуризації боргів перед ТОВ "ФК "Фактор плюс" за кредитним договором №483/ПВ-06 від 02.11.2006 року.

Твердження апелянта про порушення господарським судом міста Києва права скаржника на реальний доступ до судового захисту є безпідставними та не заслуговують на увагу, оскільки як було зазначено вище, відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не позбавляє права боржника на повторне звернення до суду з такою заявою, врахувавши умови та підстави для застосування наведеної процедури.

Отже, посилання скаржника про порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є недоведеними, безпідставними, необґрунтованими та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для її задоволення та скасування ухвали місцевого господарського суду не вбачається.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 року у справі №910/11380/22 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2023 року у справі №910/11380/22 залишити без змін.

3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Матеріали справи повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 14.04.2023 року після виходу суддів Остапенка О.М. та Сотнікова С.В. з відпустки.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді В.О. Пантелієнко

С.В. Сотніков