РІШЕННЯ

м. Київ

18.04.2023Справа № 910/1057/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Шатан Т.О., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/1057/23

за позовом TRADE CAPITAL INDUSTRIAL LTD (код: 206189307; бул. Дунав,2, пов,4, кв.3, муніципалітет Пловдів, Район Пловдів, Пловдів,4003 Болгарія)

до державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» (ідентифікаційний код: 24584661, вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032; e-mail )

про стягнення 371 577,30 євро,

за участю представників:

позивача: Муляр Є.Г. (адвокат, ордер від 11.01.2023 №1265338 серія АА); Хомин О.М. (адвокат, ордер від 15.03.2023 №1285016 серія АА);

відповідача: Гриценко В.С. (самопредставництво).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

TRADE CAPITAL INDUSTRIAL LTD (далі - позивач, Компанія) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» (далі - відповідач, Підприємство) про стягнення заборгованості за договором від 22.12.2021 №53-121-01-21-11009 (далі - Договір) за поставлений згідно з CMR від 30.12.2021 товар (верстати пневматичні), а саме борг у розмірі 362 141,77 євро та 3% річних 9 435,53 євро за період з 08.03.2022 по 18.01.2023

Позов мотивовано тим, що відповідач не виконав обов`язку з оплати отриманого товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі №910/1057/23; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.02.2023.

09.02.2023 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову повністю.

17.02.2023 позивач подав суду відповідь на відзив.

24.02.2023 відповідач подав суду заперечення на відповідь на відзив.

Підготовче засідання 21.02.2023 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 сторони повідомлено про призначення підготовчого засідання на 16.03.2023.

Суд протокольної ухвалою від 16.03.2023 постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 18.04.2023.

Представник позивача у судовому засіданні 18.04.2023 підтримав позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив повністю.

Суд, заслухавши вступне слово, з`ясувавши обставини, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

У судовому засіданні 18.04.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив на позов, відповідь на відзив, заперечення на відповідь, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.12.2021 Компанією (постачальник) і Товариством (покупець) укладено Договір, за умовами якого:

- постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар (верстати пневматичні) загальною вартістю 362 141,77 євро (пункт 1.1 Договору);

- строк поставки товару: грудень 2021 року (пункт 1.3 Договору);

- оплата за поставлений товар здійснюється протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дати поставки, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (пункт 3.2 Договору);

- оплата за Договором здійснюється після надання постачальником оригіналу довідки про резиденство (пункт 3.4 Договору);

- датою поставки продукції замовнику є дата підписання видаткової накладної на продукцію замовником (пункт 2.3 Договору);

- Договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та діє протягом року (пункт 13.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

За приписом статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки товару.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

На виконання умов Договору позивачем поставлено відповідачу товар, що підтверджується CMR від 30.12.2021, в якій міститься відмітка Підприємства про отримання вантажу 04.01.2022.

Компанія вказує, що на виконання приписів пункту 3.4 Договору надала Підприємству відповідну довідку.

Слід зазначити, що відповідачем не було спростовано ні факт отримання товару за Договором, ані отримання від позивача довідки, визначеної у пункті 3.4 Договору.

Компанія виставила Підприємству інвойс від 23.12.2021 №/2312 на суму 362 141,77 євро.

У свою чергу, відповідач вказаний рахунок не оплатив у визначений Договором строк, а саме до 07.03.2022; доказів протилежного суду не подано.

Підприємство, заперечуючи проти задоволення позову, посилалося, зокрема, на таке:

- Договір було укладено відокремленим підрозділом, а позов подано до Підприємства;

- з 04.03.2023 відокремлений підрозділ перебуває в окупації, а з 24.02.2022 введено воєнний стан і настали форс-мажорні обставини.

Разом з тим, з поданого відповідачем положення про відокремлений підрозділ "Запорізька АЕС" вбачається, що він не має статусу юридичної особи.

Отже, саме Підприємство як юридична особа, до складу якої входить вказаний підрозділ є належним відповідачем у даній справі.

Що ж до посилань на настання форс-мажорних обставин, то слід зазначити, що строк оплати було визначено протягом 60 днів і станом на введення воєнного стану пройшло 51 день строку на оплату.

Крім того, відповідач не пояснив і документально не підтвердив, що виконання саме Договору є неможливим через настання форс-мажорних обставин.

Також, слід зазначити, що Підприємство не подало суду доказів того, що відповідач повідомив позивача про настання форс-мажорних обставин у порядку, визначеному Договором (розділ 9).

Отже, поданими позивачем доказами підтверджуються обставини, що є предметом доказування у даній справі, у свою чергу, відповідач не спростував доводів позивача.

Таким чином, заборгованість у сумі 362 141,77 євро є обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню.

Крім основного боргу позивач заявив до стягнення з відповідача 9 435,53 євро 3 % річних (період нарахування з 08.03.2022 по 18.01.2023).

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунок, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що він неправильний, оскільки, 3 % річних за період з 08.03.2022 по 18.01.2023 складає 9 405 76 євро.

Що ж до решти доводів і тверджень сторін, то слід вказати таке.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників процесу та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки до яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, враховуючи подані учасниками справи докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає частковому задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем у позові було заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 євро.

Водночас на день прийняття даного судового рішення Компанією не подано суду доказів, які б підтверджували понесення вказаних витрат.

Керуючись статтями 129, 130, 231, 233, 236, 237, 238, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов TRADE CAPITAL INDUSTRIAL LTD до державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» про стягнення 371 577,30 євро задовольнити частково.

2. Стягнути з державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ЕНЕРГОАТОМ» (ідентифікаційний код: 24584661, вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032) на користь TRADE CAPITAL INDUSTRIAL LTD (код: 206189307; бул. Дунав,2, пов,4, кв.3, муніципалітет Пловдів, Район Пловдів, Пловдів,4003 Болгарія) 362 141 (триста шістдесят дві тисячі сто сорок одне) євро 77 євроцентів, 9 405 (дев`ять тисяч чотириста п`ять) євро 76 євроцентів і 5 573 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят три) євро 21 євроцентів судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Питання розподілу судових витрат на правничу допомог вирішувати у судовому засіданні призначеному після подання доказів.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.04.2023.

Суддя Ігор Курдельчук