ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2023 р. Справа№ 910/21329/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Разіної Т.І.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників:

від прокуратури: Колодяжна А.В.

від позивача: Самелюк К.О.

від відповідача: Кокоячук В.М.

від третьої особи-1: Іващук Л.А.

від третьої особи-2: Ткаченко В.М.

від третьої особи-3: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» (Private company limited by Shares Assets Ltd) Goldenberg

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2022 (повне судове рішення складене 27.07.2022)

у справі № 910/21329/17 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6 в інтересах Київської міської ради

до Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» (Private company limited by Shares Goldenberg Assets Ltd)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Архітектор»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Городецький пасаж»

3) Компанія Сенатум Холдінгс Лімітед (Senatum Holdings Limited)

про витребування земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ:

1.1. короткий зміст позовних вимог

у листопаді 2017 року заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 6 звернувся в суд з позовом в інтересах Київської міської ради до Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» (Private company limited by Shares Goldenberg Assets Ltd) про витребування земельних ділянок.

Позов мотивовано тим, що оскільки рішення Київської міської ради та укладений на його підставі договір купівлі-продажу земельної ділянки в судовому порядку визнані недійсними, що є підставою для витребування майна на користь його власника - територіальної громади міста Києва у відповідача, який є останнім власником на підставі договорів купівлі-продажу, прокурор на підставі ст. 388 ЦК України просив задовольнити позов, витребувати від відповідача на користь територіальної громади міста Києва в особі позивача земельні ділянки, які розташовані:

- по вулиці Хрещатик, 13-Б у Печерському районі м. Києва, площею 0,0600 га (кадастровий номер: :76:027:0170), вартістю 4242888 грн;

- по вулиці Архітектора Городецького, 4-6 у Печерському районі м. Києва, площею 0,2862 га (кадастровий номер: :76:027:0171), вартістю 20238575 грн;

- по вулиці Архітектора Городецького, 8-А у Печерському районі м. Києва, площею 0,1775 га (кадастровий номер: :76:027:0172), вартістю 12551877 грн.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.07.2022 у справі № 910/21329/17 позов заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6 задоволено; витребувано від Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради земельну ділянку, розташовану по вулиці Хрещатик, 13-Б у Печерському районі міста Києва, площею 0,0600 га (кадастровий номер: :76:027:0170), вартістю 4 242 888,00 грн; витребувано від Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради земельну ділянку, розташовану по вулиці Архітектора Городецького, 4-6 у Печерському районі міста Києва, площею 0,2862 га (кадастровий номер: :76:027:0171), вартістю 20 238 575,80 грн; витребувано від Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради земельну ділянку, розташовану по вулиці Архітектора Городецького, 8-А у Печерському районі міста Києва, площею 0,1775 га (кадастровий номер: :76:027:0172), вартістю 12 551 877,00 грн; стягнуто з Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» на користь Прокуратури міста Києва 240 000,00 грн витрат по оплаті судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки спірні земельні ділянки вибули з комунальної власності на підставі рішення від 23.04.2009 № 343/1399 «Про продаж земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРЕСТИЖБУДСЕРВІС», скасованого в судовому порядку через його незаконність, волі територіальної громади м. Києва на таке вибуття не було. Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 25.01.2017 у справі № 916/2131/15, від 23.11.2016 у справі № 916/2144/15, від 02.11.2016 у справі № 522/10652/15-ц і від 05.10.2016 у справі № 916/2129/15 та з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц, від 26.11.2019 у справі № 914/3224/16.

Встановлення цього факту є достатнім для того, щоб у позивача виникли правові підстави для витребування земельної ділянки в порядку статті 388 ЦК України, вказав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в Постанові від 29.07.2022 по даній справі.

Водночас суд не знайшов підстав для застосування до спірних правовідносин наслідків спливу строків позовної давності.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватна компанія з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» (Private company limited by Shares Goldenberg Assets Ltd) звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження; апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/21329/17 від 12.07.2022 скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/21329/17.

29.08.2022 супровідним листом № 910/21329/17/3443/2022 від 26.08.2022 матеріали справи № 910/21329/17 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» (Private company limited by Shares Goldenberg Assets Ltd) на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2022 у справі № 910/21329/17; призначено справу до розгляду на 27.09.2022.

20.09.2022 від прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Хрипуна О.О. у відпустці, розгляд справи, призначений на 27.09.2022, не відбувся.

У зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці 03.10.2022 для подальшого вирішення процесуальних питань по справі сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Чорногуз М.Г., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2022 прийнято справу № 910/21329/17 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Чорногуз М.Г., Яковлєв М.Л.; справу № 910/21329/17 за апеляційною скаргою Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» (Private company limited by Shares Goldenberg Assets Ltd) на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2022 призначено до розгляду на 18.10.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2022 відкладено розгляд справи № 910/21329/17 на 08.11.2022.

У зв`язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Агрикова О.В., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2022 прийнято справу № 910/21329/17 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Агрикова О.В., Чорногуз М.Г. Розгляд справи № 910/21329/17 ухвалено здійснювати в раніше призначеному судовому засіданні 08.11.2022.

22.11.2022 від позивача надійшли письмові пояснення по справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2022 оголошено перерву в судовому засіданні до 06.12.2022.

02.12.2022 від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2022 розгляд справи № 910/21329/17 призначено на 20.12.2022.

15.12.2022 від відповідача надійшла відповідь на відзив прокурора.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 розгляд справи № 910/21329/17 призначено на 24.01.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2023 оголошено перерву в судовому засіданні до 07.02.2023.

01.02.2023 від представника відповідача Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» (Private company limited by Shares Goldenberg Assets Ltd) надійшла заява про відвід суддів Агрикової О.В. та Чорногуза М.Г. у справі № 910/21329/17.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2023 визнано заяву представника Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» (Private company limited by Shares Goldenberg Assets Ltd) про відвід суддів Агрикової О.В., Чорногуза М.Г. від участі у розгляді апеляційної скарги Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» (Private company limited by Shares Goldenberg Assets Ltd) на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2022 у справі № 910/21329/17 - необґрунтованою. Передано справу для вирішення питання про відвід судді у порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 07.02.2023 відмовлено Приватній компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» (Private company limited by Shares Goldenberg Assets Ltd) у задоволенні заяви про відвід колегії суддів у складі головуючого судді: Хрипуна О.О., суддів Чорногуза М.Г., Агрикової О.В. від розгляду справи № 910/21329/17. Заяву про самовідвід колегії суддів у складі головуючого судді: Хрипуна О.О., суддів Чорногуза М.Г., Агрикової О.В. від розгляду справи № 910/21329/17 задоволено. Матеріали справи № 910/21329/17 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів відповідно до ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/116/23 від 09.02.2023, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/21329/17 між суддями.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2023 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою від 13.02.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №910/21329/17 за апеляційною скаргою Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» (Private company limited by Shares Assets Ltd) Goldenberg на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2022 у справі №910/21329/17 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Разіна Т.І. Розгляд справи призначено на 01.03.2023.

У судове засідання 01.03.2023 з`явились представники прокуратури, сторін, третьої особи-1 та третьої особи-2 які надали пояснення по суті спору. Представник третьої особи-3 у судове засідання не з`явився.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення прийняте з грубим порушенням норм процесуального права, при недоведеності обставин, які мають значення для справи та які суд визнав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи, а судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Апелянт вказує, що він є добросовісним набувачем, який набув право власності на майно сплативши його вартість, при цьому майно вибуло з власності територіальної громади за наявності волі власника, яка була виражена у відповідному рішенні, а тому у позивача відсутні правові підстави для витребування спірної земельної ділянки.

В свою чергу, скасування рішення міської ради не може бути підставою для витребування майна, оскільки таке рішення вичерпало свою дію шляхом виконання.

Крім того, апелянт наполягає, що позивачем подано позов з пропуском строку позовної давності, оскільки Київській міській раді було відомо про отримання та оформлення права власності відповідачем, і на момент звернення прокурора з позовом строк позовної давності пропущено без поважних причин.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу прокурор заперечив проти її доводів, просив залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Прокурор зазначає, що земельна ділянка вибула із власності територіальної громади без волі власника, а поділ земельної ділянки не має істотного значення при розгляді питання про повернення земельної ділянки.

Крім того, прокурор наголошує, що про обставини які стали підставою позову позивач дізнався лише в березні 2015 року, а тому строк позовної давності не пропущено.

У своїх письмових поясненнях представник Київської міської ради заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2.4. інші процесуальні дії у справі

У судове засідання 01.03.2023 представник третьої особи-3 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи належне повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи, а також з огляду на те, що наявних у справі матеріалів достатньо для перегляду оскаржуваного рішення в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами за відсутності представників третьої особи-3.

У судовому засіданні судом розглянуто та визнано необґрунтованою заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Архітектор» про відвід колегії суддів у складі: Тарасенко К.В., Іоннікова І.А., Разіна Т.І. від розгляду апеляційної скарги Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» (Private company limited by Shares Assets Ltd) Goldenberg на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2022 у справі № 910/21329/17.

Прокурор, представник позивача та третьої особи-1 у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечили, просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач та третя особа-2 у судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

23 квітня 2009 року позивачем прийнято рішення № 343/1399 «Про продаж земельної ділянки ТОВ «Престижбудсервіс» для будівництва, експлуатації та обслуговування підземного багатоповерхового паркінгу з вбудованими та прибудованими приміщеннями адміністративного, торговельного та громадського призначення на вул. Архітектора Голородецького, 6-А у Печерському районі м. Києва», яким:

- погоджено звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки на вул. Архітектора Городецького, 6-а у Печерському районі м. Києва;

- затверджено вартість земельної ділянки у розмірі 15974709 грн на підставі експертної грошової оцінки (висновок експерта про ринкову вартість земельної ділянки від 29 липня 2008 року);

- вирішено продати ТОВ «Престижбудсервіс» земельну ділянку площею 0,5237 га за 15974709 грн для будівництва, експлуатації та обслуговування підземного багатоповерхового паркінгу з вбудованими та прибудованими приміщеннями адміністративного, торговельного та громадського призначення на вул. Архітектора Городецького, 6-а у Печерському районі м. Києва, яка перебуває в оренді у ТОВ «Престижбудсервіс» згідно з договором оренди № 82-6-00510 від 18 серпня 2008 року;

- затверджено умови продажу ТОВ «Престижбудсервіс» вказаної земельної ділянки та доручено Головному управлінню земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) забезпечити оформлення в двотижневий термін договору купівлі-продажу цієї земельної ділянки. Після повної сплати вартості земельної ділянки оформити та видати ТОВ «Престижбудсервіс» в установленому порядку державний акт на право власності на земельну ділянку.

1 липня 2010 року між позивачем (продавець) та ТОВ «Престижбудсервіс» (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т. М. за № 586, згідно з умовами якого продавець продав, а покупець купив земельну ділянку розташованої на вулиці Архітектора Городецького, 6-а, у Печерському районі м. Києва загальною площею 0,5237 га, кадастровий номер: :76:027:0039, у межах, які перенесені у натуру (на місцевість) і зазначені у технічній документації земельної ділянки.

Відповідно до умов п. 1.2., 2.1. договору земельна ділянка продається для будівництва, експлуатації та обслуговування підземного багатоповерхового паркінгу з вбудованими та прибудованими приміщеннями адміністративного, торговельного та громадського призначення. Ціна продажу земельної ділянки за договором становить 15974709 грн.

Згідно довідки Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від№ 1850-д від 1 липня 2010 року право на вищевказану земельну ділянку зареєстровано з наступними обмеженнями (обтяженнями): ухвала Печерського районного суду м. Києва від 7 липня 2009 року у справі № 2-3469/2009; ухвала Печерського районного суду м. Києва від 7 травня 2010 року № 2-136/2010 щодо скасування ухвали Печерського районного суду м. Києва від 7 липня 2009 року; ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2010 року у справі № 2а-1750/10; ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2010 року у справі №2а-1750/10 стосовно скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2010 року у справі № 2а-1750/10; ухвала Апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2010 року, якою ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 7 травня 2010 року залишено без змін.

6 липня 2010 року ТОВ «Престижбудсервіс» видано державний акт № 02-8-00286 на право власності на земельну ділянку площею 0,5237 га по вулиці Архітектора Городецького, 6-а у Печерському районі м. Києва.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2011 року у справі № 2а-96/11, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 9 червня 2012 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 9 жовтня 2012 року, визнано протиправним та скасовано вищевказане рішення позивача № 343/1399 від 23 квітня 2009 року про продаж земельної ділянки ТОВ «Престижбудсервіс».

Під час розгляду вказаної справи судами встановлено, що продана ТОВ «Престижбудсервіс» земельна ділянка є прибудинковою територією житлових будинків № 4 та № 6 по вулиці Городецького в місті Києві, до якої входить також і проїзд між зазначеними будинками, та використовується для експлуатації та обслуговування житлового будинку № 4 по названій вулиці.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 2 жовтня 2013 року у справі № 757/8077/13-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки.

Також встановлено, що під час перегляду судового рішення у справі № 757/8077/13-ц в апеляційному порядку, між ТОВ «Престижбудсервіс» (продавець) та ТОВ «Городецький пасаж» (далі-третя особа-2) (покупець) укладено договір від 10 грудня 2013 року купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегерою Л. О. за № 2701, за умовами якого продавець передає у власність покупця (продає), а покупець приймає (купує) належну продавцю на праві приватної власності земельну ділянку площею 0,5237 га, кадастровий номер :76:027:0039.

У подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 17 грудня 2013 року третя особа-2 відчужила вказану земельну ділянку третій особі-3.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Будгеопроект» у серпні 2015 року були виконані роботи зі складання технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 0,5237 га (кадастровий номер: :76:027:0039) на вул. Архітектора Городецького, 6-а у Печерському районі м. Києва, в результаті чого сформовано 3 нові земельні ділянки, а саме площами: 0,06 га по вулиці Хрещатик, 13-Б, (кадастровий номер :76:027:0170); 0,2862 га по вул. Архітектора Городецького, 4-6 (кадастровий номер :76:027:0171); 0,1775 га по вулиці Архітектора Городецького, 8-А (кадастровий номер :76:027:0172).

11 грудня 2015 року між третьою особою-3 (продавець) та відповідачем (покупцем) було укладено договори купівлі-продажу, за умовами яких продавець передає у власність покупця (продає), а покупець приймає (купує) належні продавцю на праві приватної власності вищевказані земельні ділянки.

Вказані обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями вищевкзанаих договорів, рішень суду, технічною документацією із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції, а також посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Звертаючись з позовом у даній справі, прокурор просить витребувати на підставі ст. 388 ЦК України від відповідача на користь територіальної громади міста Києва земельні ділянки у зв`язку з визнанням в судовому порядку рішення Київської міської ради та укладеного на його підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсними.

Дослідивши обставини справи, та з огляду на зміст судових рішень які набрали законної сили зазначених вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки спірні земельні ділянки вибули з комунальної власності на підставі рішення № 343/1399 «Про продаж земельної ділянки ТОВ «Престижбудсервіс» для будівництва, експлуатації та обслуговування підземного багатоповерхового паркінгу з вбудованими та прибудованими приміщеннями адміністративного, торговельного та громадського призначення на вул. Архітектора Голородецького, 6-А у Печерському районі м. Києва» від 23 квітня 2009 року, скасованого в судовому порядку через його незаконність, волі територіальної громади м. Києва на таке вибуття не було.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 25 січня 2017 року у справі № 916/2131/15, від 23 листопада 2016 року у справі № 916/2144/15, від 2 листопада 2016 року у справі № 522/10652/15-ц і від 5 жовтня 2016 року у справі № 916/2129/15, від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц, від 26 листопада 2019 року у справі № 914/3224/16.

За таких обставин у позивача виникли правові підстави для витребування земельних ділянок в порядку ст. 388 Цивільного кодексу України.

Водночас суд першої інстанції дослідив доводи відповідача щодо пропуску позивачем строків позовної давності, однак визнав їх необґрунтованими, однак суд першої інстанції з висновками суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.

28.11.2017 прокуратура оформила позовну заяву до відповідача та 29.11.2017 подала позовну заяву у справі №910/21329/17 до Господарського суду міста Києва.

Відповідачем було подано до суду заяву про застосування насідків спливу строку позовної давності.

Позивач проти застосування строків давності заперечував, вказавши, що на підставі судових рішень у справі № 2а-96/11 та у справі № 757/8077/13-ц спірні земельні ділянки були повернуті у власність територіальної громади міста Києва. Від так у Київської міської ради були відсутні підстави вважати, що спірні земельні ділянки вибули із власності. Отримавши 16.03.2015 інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на неї за Компанією Сенатум Холдінгс Лімітед, що дало можливість довідатись про порушення свого права та особу порушника (лист Департаменту земельних ресурсів від 22.03.2019). Отже, позивач вважає, що позовна заява подана до суду в межах строків позовної давності.

Прокурор також вказав, що з набранням судовими рішеннями у справах № 2а-96/11 та № 757/8877/13-ц законної сили право власності територіальної громади міста на земельну ділянку було захищеним. Станом на 2013 рік підстав для вжиття Київрадою будь-яких заходів, у тому числі щодо витребування вказаної земельної ділянки у ТОВ «Престижбудсервіс» або будь-яких інших суб`єктів господарювання були відсутні. Про подальше незаконне вибуття земельної ділянки Київській міській раді не було відомо. Про незаконну реєстрацію права власності на земельну ділянку за суб`єктами господарювання Київська міська рада дізналась у березні 2015 році, а до цього право власності територіальної громади було поновленим. Разом з тим, прокурор просив суд, у разі встановлення судом факту пропущення строку позовної давності для звернення до суду з цим позовом, враховуючи обставини справи, вважав що в даному випадку є підстави для визнання причин пропущення строку позовної давності поважними, а тому просив суд визнати їх поважними.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.

Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами «довідалася» та «могла довідатися» у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 33 ГПК України (у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) та статтею 74 цього Кодексу (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.11.2019 у справі № 914/3224/16 зазначила, що відповідно до частини першої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а не від дня, коли власник майна, яке перебуває у володінні іншої особи, дізнався чи міг дізнатися про кожного нового набувача цього майна.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, висловлених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №711/802/17 та від 06.06.2018 у справі №520/14722/16-ц, згідно з якими початок перебігу строків позовної давності за вимогами про витребування майна в порядку статті 388 ЦК України відліковувався з моменту набуття добросовісним набувачем права власності на майно, а не з моменту, коли особа дізналася про вибуття свого майна до іншої особи, яка згодом його відчужила добросовісному набувачу.

01.07.2010 року, на підставі рішення Київської міської ради № 343/1399 від 23.04.2009, було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки між Київською міською радою та ТОВ «Престижбудсервіс», а 06.07.2010 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку розташовану за адресою: м. Київ, вул. А. Городецького, 6-а.

Постановою Шевченківського райсуду м. Києва від 23.05.2011 у справі №2а-96/11, яка вступила в законну силу 09.06.2012, визнано протиправним та скасовано вищезгадане рішення позивача № 343/1399 від 23.04.2009 про продаж земельної ділянки ТОВ «Престижбудсервіс». Тобто, з вказаного моменту встановлено відсутність належного волевиявлення Київської міської ради на відчуження земельної ділянки, а відповідно з`явилось право у Київської міської ради подати позов до особи, яка була власником земельної ділянки про її витребування з чужого незаконного володіння. Позовна заява по даній справі була подана 29.11.2017, тобто з порушення встановленого законом трирічного строку позовної давності.

Судом не приймається посилання позивача на те, що про порушення свого права він дізнався лише отримавши 16.03.2015 інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на неї за Компанією Сенатум Холдінгс Лімітед, що дало можливість довідатись про порушення свого права та особу порушника.

Позивач не навів жодних обставин, які б перешкоджали йому отримати цей витяг протягом 3 років з моменту набрання рішенням суду по справі № 2а-96/11 законної сили.

Судом також не приймається посилання позивача на те, що до отримання вказаного витягу позивач вважав, що його права поновлені та не потребують захисту, виходячи з наступного.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України, зміст права власності полягає в володінні, користуванні та розпоряджанні майном.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України власність зобов`язує.

Згідно ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 181 Цивільного кодексу України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ст. 181 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно» Державній реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 10 ст. 791 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (набрав чинності з 01.01.2013 року), ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру.

Відповідно до частини 1, ст. 10 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Об`єктами Державного земельного кадастру є: землі в межах державного кордону України, землі в межах території адміністративно-територіальних одиниць, землі в межах територій територіальних громад.

Відповідно, якщо позивач вважав себе власником з моменту винесення рішення по справі № 757/8077/13-ц, він, як власник, був зобов`язаний вчинити дії щодо реєстрації свого права власності.

Проте, такі дії не могли бути вчинені позивачем з огляду на зміст рішення по справі № 757/8077/13-ц, оскільки ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26.12.2013, яким залишено в силі рішення суду по справі №757/8077/13-ц, встановлено, що Договір від 01.07.2010 року є недійсним, при цьому вказано, що оскільки позивачі не були стороною спірного договору купівлі-продажу, тому не має правових підстав ставити питання про повернення сторін у первісний стан та застосування реституції, а відповідно до положень ст. 11 ЦПК України та ст. 216 ЦК України такого права не має у суду, оскільки такі вимоги заявлені не були.

Суд також вважає необґрунтованим клопотання прокуратури про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності для звернення до суду з позовом, оскільки право на подання такого клопотання належить саме позивачу, а не прокурору, водночас, навіть без врахування наведеного, прокурор не надав жодних належних доказів поважності таких причин.

Витяг від 16.03.2015 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не може бути доказом поважності причин пропуску строків позовної даності, оскільки позивач міг отримати вказаний витяг раніше. Прокурором не доведено наявність об`єктивних обставин, які б свідчили про неможливість вчинення таких дій. Прокурором не надано жодних доказів щодо вчинення позивачем будь-яких дій щодо захисту свого порушеного права з червня 2012 року, а також доказів наявності об`єктивних обставин, які б цьому перешкоджали.

Цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.

Аналіз частини другої статті 13 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що недобросовісна поведінка особи, яка полягає у вчиненні дій, які можуть у майбутньому порушити права інших осіб, є формою зловживання правом.

Формулювання «зловживання правом» необхідно розуміти, як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права, «injuria». Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Термін «зловживання правом» свідчить про те, що ця категорія стосується саме здійснення суб`єктивних цивільних прав, а не виконання обов`язків. Обов`язковою умовою кваліфікації дій особи як зловживання правом є встановлення факту вчинення дій, спрямованих на здійснення належного відповідній особі суб`єктивного цивільного права.

Заборона зловживання правом по суті випливає з якості рівнозваженості, закладеної такою засадою, як юридична рівність учасників цивільних правовідносин. Ця формула виражає втілення в цивільному праві принципів пропорційності, еквівалентності, справедливості під час реалізації суб`єктивних цивільних прав і виконання юридичних обов`язків.

Здійснення суб`єктивних цивільних прав повинно відбуватись у суворій відповідності до принципів правомірності здійснення суб`єктивних цивільних прав, автономії волі, принципів розумності і добросовісності. Їх сукупність є обов`язковою для застосування при здійсненні усіх без винятку суб`єктивних цивільних прав.

Розглядаючи поняття розумності та добросовісності як принципів здійснення суб`єктивних цивільних прав необхідно враховувати, що розумною є поведінка особи, яка діє у межах, не заборонених їй договором або актами цивільного законодавства. Виходячи із аналізу норм, закріплених у ЦК України, поняття «добросовісність» ототожнюється із поняттям «безвинність» і навпаки, «недобросовісність» із «виною». Такий висновок випливає із того, що за діяння, якими заподіяно шкоду внаслідок недобросовісної поведінки, може наступати відповідальність (наприклад, частина третя статті 39 ЦК України), а оскільки обов`язковим елементом настання відповідальності, за загальним правилом, є вина, то такі діяння є винними.

Дослідження питання про здійснення особою належного їй суб`єктивного матеріального права відповідно до його мети тісно пов`язане з аналізом фактичних дій суб`єкта на предмет дотримання вимоги добросовісності.

Відповідач посилається на те, що придбав земельні ділянки на підставі відплатних договорів купівлі продажу укладених з Компанія Сенатум Холдінгс Лімітед 11.12.2015 та посвідчених нотаріально.

На момент укладення зазначених договорів у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні жодні записи про заборону відчуження земельних ділянок чи про права інших осіб, окрім продавця, на зазначене нерухоме майно, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями договорів та іншими письмовими доказами.

Якщо спірне майно є об`єктом нерухомості, то для визначення добросовісності його набувача крім приписів статті 388 Цивільного кодексу України слід застосовувати спеціальну норму пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19, пункти 37, 38), від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19, пункти 46.1, 46.2), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20, пункти 7.15, 7.16).

З огляду на вищенаведене відповідач вважає себе добросовісним набувачем земельних ділянок, який набув їх за відплатним договором.

Водночас, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про недобросовісність відповідача та зловживання ним правом. А тому, суд приходить до висновку, що відповідач набув право власності на земельні ділянки після спливу строків позовної давності для звернення позивача з даним позовом до суду, а отже мав право розраховувати на визнання його права власності та стабільність суспільних відносин.

У зв`язку з чим заява відповідача про застосування до спірних правовідносин наслідків спливу строку позовної давності підлягає задоволенню, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів, що його право власності є порушеним, однак таке право не підлягає захисту у зв`язку з спливом строку позовної давності.

4. ВИСНОВКИ СУДУ:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

За результатами розгляду справи колегія суддів дійшла висновку, що позов не підлягає задоволенню.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, зазначає, що в них відсутні докази які б підтверджували, що відповідач є недобросовісним набувачем, водночас доводи апелянта, що майно вибуло з власності територіальної громади за наявності волі власника, спростовуються наведеними вище судовими рішеннями які набрали законної сили.

Колегія суддів також погоджується з доводами апелянта, що скасування рішення міської ради не може бути підставою для витребування майна, оскільки таке рішення вичерпало свою дію шляхом виконання, однак підставою для витребування майна є визнання недійсним договору купівлі-продажу, а не лише визнання недійсним рішення, а тому позовні вимоги у даній справі є обґрунтованими.

Водночас, колегія суддів визнає цілком обґрунтованими доводи відповідача, що позов заявлено з значним пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що суд першої інстанції не повно дослідив обставини щодо пропуску строку позовної давності, що призвело до необґрунтованої відмови у задоволенні заяви про застосування насідків спливу строку позовної давності та є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2022 у справі № 910/21329/17 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» (Private company limited by Shares Assets Ltd) Goldenberg на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2022 у справі № 910/21329/17 підлягає задоволенню.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України, покласти на Прокуратуру міста Києва.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» (Private company limited by Shares Assets Ltd) Goldenberg на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2022 у справі № 910/21329/17 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2022 у справі № 910/21329/17 скасувати.

3. Прийняти нове рішення яким у задоволенні позову заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6 в інтересах Київської міської ради відмовити.

4. Здійснити розподіл судових витрат.

5. Стягнути з Прокуратури міста Києва (03150, місто Київ, вулиця Предславинська, будинок 45/9, код 02910019) на користь Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Голденберг Ассетс ЛТД» (Private company limited by Shares Goldenberg Assets Ltd) (BEDFORD ROW 20-22, LONDON, WC1R 4 JS, реєстровий номер 8296030) 360 000,00 грн (триста шістдесят тисяч грн 00 коп.) судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2022.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

7. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано після виходу судді Разіної з лікарняного 18.04.2023.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Т.І. Разіна