ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

14.04.2023 № 905/295/23 за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса місцезнаходження: Deutschland, Randersackerer Stra?e 1, НОМЕР_2 ; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність
Суддя Величко Н.В.
На адресу суду через підсистему «Електронний суд» 24.03.2023 надійшла заява ОСОБА_1 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, мотивована відсутністю у неї фінансової можливості погашати вимоги перед кредиторами, на умовах, передбачених договорами; просить затвердити кандидатуру ОСОБА_2 та призначити керуючим реструктуризацією боргів, прийняти запропонований План реструктуризації, зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти, (загальний мораторій), починаючи з дня винесення рішення.
Матеріалам присвоєно єдиний унікальний номер справи № 905/295/23. За наслідками автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду цієї справи визначено суддю Величко Н.В.
Ухвалою суду від 29.03.2023 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху; встановлено десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали на усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; встановлено спосіб усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність шляхом надання до суду:
- конкретизованого переліку документів, що надається до заяви про неплатоспроможність;
- конкретизованого списку усіх кредиторів боржника із зазначенням щодо кожного кредитора окремо загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) з відображенням періоду виникнення зобов`язання;
- проекту плану реструктуризації боргів із зазначенням відомостей щодо можливого плану погашення заборгованості, найменування кредиторів, яким передбачено проектом погашення вимог, а також відомостей щодо кредиторів, на прощення яких боржник розраховує;
- доказів (договори, квитанції, банківські виписки тощо), що підтверджують суми усіх заявлених грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;
- довідки податкової служби про всі наявні рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні;
- нотаріально засвідченого перекладу на українську мову всіх додатків, поданих на іноземній мові (довідки та чеки, які отримані в Німеччині);
- відомостей щодо батька доньки заявниці ОСОБА_3 з наданням відповідних доказів;
- декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2020-2022 роки, привівши їх у відповідність до наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5 з зазначеннями відомостей про членів сім`ї;
- доказів звернення заявника до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна йому була для заповнення розділу ІІ та ІІІ декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність;
- план реструктуризації.
05.04.2023 через підсистему «Електронний суд» від заявниці надійшла заява про усунення недоліків з додатками.
Щодо вимоги суду надати конкретизований перелік документів, що надається до заяви про неплатоспроможність.
За текстом заяви про усунення недоліків заявниця навела той самий текст, що був у поданій нею заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а саме надано посилання на ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства і біля кожного пункту даної норми стоїть примітка відсутня/додається.
Проте навіть за текстом ані заяви про неплатоспроможність боржника фізичної особи, ані заяви про усунення недоліків, не зазначається, яким саме документом заявниця підтверджує виконання того чи іншого пункту ч.3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.
Суд зазначає, що це не є конкретизованим переліком документів, що надається до заяви, що подається до суду.
Конкретизований перелік документів це перелік всіх документів (доказів), що додаються до відповідної заяви, із вказанням кожного додатку (назва, номер та дата), який зазначається після прохальної частини заяви.
Як вже зазначалось судом в ухвалі від 29.03.2023 про залишення заяви без руху, в своїй заяві заявницею було наведено наступний перелік документів:
1. Декларації Каледіна.pdf.
2. Договори Каледіна.pdf.
3. Документи АК Каледіна.pdf.
4. Особисті документи Каледіна.pdf.
5. Процесуальні документи Каледіна.pdf.
6. убкі 14.03.23.pdf.
Заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність міститься на понад ніж 800 аркушів і містить в собі не малу кількість різних додатків, що перевищує ті 6 пунктів, які зазначила заявниця.
Тим паче перелік додатків у формі, який міститься у заяві про неплатоспроможність боржника фізичної особи, зокрема, додатки « 2. Договори Каледіна», « 4. Особисті документи Каледіна», « 5. Процесуальні документи Каледіна», не можуть оцінюватися як належний перелік документів, що додаються до заяви, визначений ст. 116 КУзПБ.
Наявність конкретизованого переліку документів, що надається до заяви, дає змогу суду на початковому етапі дослідження заяви виявити її недоліки.
Отже в цій частині доводи заявниці судом відхиляються та вказані недоліки визнаються такими, що не усунуті.
Щодо вимоги суду надати конкретизований список усіх кредиторів боржника із зазначенням щодо кожного кредитора окремо загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) з відображенням періоду виникнення зобов`язання.
За текстом заяви про усунення недоліків заявниця надає пояснення з цього питання, а саме те, що заява боржника містить додаток, який має назву конкретизований список кредиторів і боржників /КСК/ із зазначенням інформації щодо кожного кредитора - його найменування, місцезнаходження, ідентифікаційного коду юридичної особи, суми грошових вимог, загальної суми заборгованості, підстав виникнення зобов`язань, строку їх виконання згідно із договором. Крім того, щодо більшості кредиторів зазначено суму основного зобов`язання, суми нарахованих відсотків, суми неустойки, розмір загальної вартості кредиту щодо кожного кредитора окремо. Надані суду договори з кредиторами містять вказівку лише на можливі нарахування штрафу або пені, у випадку невиконання зобов`язань, або їх неналежного виконання, водночас не існує жодного документу, який надав би можливість боржнику розмежувати основну заборгованість та неустойку. Якщо здійснювати відрахування від поточної заборгованості за кредитом, його загальної вартості, то вбачається можливість отримати лише можливу суму нарахованих санкцій, що можуть становити як пеню так і штраф. Для уточнення вищевказаної інформації до заяви додано кредитну історію ТОВ «Українське бюро кредитних історій».
Суд дослідив наданий заявницею «Конкретизований список кредиторів і боржників /з переліком всіх збережених договорів, додатків, умов тощо/» і не встановив наявність в ньому інформації щодо сум нарахованих відсотків, неустойки, на яку посилається заявниця в своїй заяві про усунення недоліків.
В той же час суду не зрозуміло, чому конкретизований список кредиторів містить інформацію і про погашені заявницею кредити.
Також судом досліджено надану заявницею кредитну історію ТОВ «Українське бюро кредитних історій» (станом на 14.03.2023), на яку остання посилається як на те, що уточнює інформацію щодо існуючої заборгованості, суд зазначає, що вона містить інформацію тільки, які є відкриті, закриті чи продані кредити, сума кредиту та заборгованості, скільки днів прострочення платежів.
Надана заявницею кредитна історія, сформована через ТОВ «Українське бюро кредитних історій» не містить інформації щодо наявної заборгованості окремо за основним зобов?язанням та окремо суми неустойки (штрафу, пені) з відображенням відповідних періодів виникнення такого зобов?язання.
Також слід зазначити, що дана кредитна історія потребує додаткових пояснень щодо викладеної в ній інформації.
Отже в цій частині недоліки не усунуто.
Окрім того, ухвалою про залишення заяви без руху суд просив заявницю надати суду докази (договори, квитанції, банківські виписки тощо), що підтверджують суми усіх заявлених грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором.
Суд зазначає, що заявницею не надано доказів (договорів, квитанцій, банківських виписок тощо), що підтверджують заявлену суму грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором.
Разом з заявою про неплатоспроможність заявниця надала скріншоти з телефона, а також копії електронних квитанцій АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», АТ КБ «ПРИВАТБАНК», АТ «ОЩАДБАНК», що є доказами часткової оплати за зобов`язаннями. Проте за якими саме зобов?язаннями з даних доказів не можливо встановити, оскільки вони не мають відповідних посилань (призначення платежу).
Так само вони не доводять існуючу заборгованість.
У заяві про усунення недоліків заявницею зазначено, що виключно кредитори володіють інформацією про розмір кредитної заборгованості, як тіла кредиту, так і інших нарахованих сум. Отримати цю інформацію з інших джерел не вбачається за можливе. Особисті кабінети, як зазначено, наразі заблоковані. Поза межами особистого кабінету зробити вказане неможливо, а запити в даному випадку постійно ігноруються. Таким чином, просить витребувати у кредиторів: укладені кредитні договори; відомості щодо тіла кредиту, суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), на виконання вимог встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.
До заяви про усунення недоліків додано запити Каледіної К.Д. від 14.02.2023 до кредитних установ про надання інформації про заборгованість станом на дату отримання та кредитних договорів.
Поряд з цим, не зрозуміло, чи належать електронні пошти, на які були направлені запити, кредиторам та яке відношення має Микола Мизинчук, з електронної пошти якого здійснювалось відправлення, відповідних доказів не надано.
Суд зазначає, що при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором/кредиторами. Такими доказами можуть бути, серед іншого, судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.
Надання первинних документів є обов`язком заявника на виконання вимог п.3 ч.3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства.
При цьому, таких документів суду не надано, а отже недоліки в цій частині не є такими, що усунуто заявником.
Щодо вимоги суду надати проект плану реструктуризації боргів із зазначенням відомостей щодо можливого плану погашення заборгованості, найменування кредиторів, яким передбачено проектом погашення вимог, а також відомостей щодо кредиторів, на прощення яких боржник розраховує.
Частиною 2 статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що у плані реструктуризації боргів боржника зазначаються:
1) обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника;
2) інформація про визнані судом вимоги кредиторів із зазначенням їх розміру та черговості задоволення;
3) інформація про майновий стан боржника за результатами проведених заходів з виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації);
4) інформація про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів;
5) розмір суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів;
6) вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів;
7) розмір суми, яка щомісяця залишатиметься боржнику на задоволення побутових потреб, у розмірі не менше одного прожиткового мінімуму на боржника та на кожну особу, яка перебуває на його утриманні.
Дослідивши наданий заявницею план реструктуризації боргів, суд встановив, що він не містить інформації щодо того, який дохід розраховує боржник отримувати протягом процедури реструктуризації боргів, розміру суми, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів, на прощення боргів яких кредиторів розраховує заявниця.
Отже в цій частині ухвала суду також не виконана.
Щодо вимоги суду надати нотаріально засвідченого перекладу на українську мову всіх додатків, поданих на іноземній мові (довідки та чеки, які отримані в Німеччині).
Як вже зазначалось судом в ухвалі від 29.03.2023, приписами частини 1 статті 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.
Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України "Про судоустрій статус суддів", судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.
Рішенням Конституційного Суду України № 8-рп/2008 від 22.04.2008 у справі № 1-18/2008 встановлено, що відповідно до статті 124 Конституції України, Конституційний Суд України та суди загальної юрисдикції здійснюють правосуддя, яке стосується конституційного, адміністративного, господарського, кримінального та цивільного судочинства. Ці види судочинства є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення. Суди реалізують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян щодо використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, відповідно до Конституції і законів України. Таким чином, Основним Законом України закладено конституційні основи для використання української мови як мови судочинства та одночасно гарантовано рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.

Разом з тим, суд зазначає, що забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою, гарантування права громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, не означають абсолютного права сторони (учасника справи) подавати відповідні процесуальні документи мовою, якою вона володіє, якому кореспондує безумовний обов`язок суду приймати такі документи до розгляду.

Згідно з частиною 1 статті 10 ГПК України, господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою, а відповідний механізм забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою передбачено у частинах 3, 4 статті 10 ГПК України, відповідно до якої суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", що набрав чинності 16.07.2019, встановлено, що єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова.

Відповідно до ч. 4, 5 ст.1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", статус української мови як єдиної державної мови в Україні визначається виключно Конституцією України. Порядок функціонування і застосування державної мови визначається виключно законом.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" у судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів". Суди ухвалюють рішення та оприлюднюють їх державною мовою у порядку, встановленому законом. Текст судового рішення складається з урахуванням стандартів державної мови.

Згідно з ст. 79 Закону України "Про нотаріат" нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Відповідно до пункту 7 глави 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у разі якщо документи, що посвідчуються, видаються або засвідчуються, викладені на двох і більше окремих аркушах, вони повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення їх цілісності, із зазначенням кількості прошитих (прошнурованих), пронумерованих і скріплених аркушів, з проставлянням підпису та печатки нотаріуса.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги положення ч. 1 ст. 10 ГПК України та ч. 1 ст. 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд зауважує, що докази надані до заяви повинні бути подані державною (українською) мовою.

Заявниця за текстом заяви про усунення недоліків посилається на те, що вона не може здійснити прошитий та засвідчений нотаріально офіційний переклад на українську мову всіх документів, що долучаються нею іноземною мовою, оскільки немає на це грошових коштів.

Щодо вимоги суду надати відомості щодо батька доньки заявниці ОСОБА_3 з наданням відповідних доказів.

У підтвердження надання інформації про свій сімейний стан та про взаємовідносини з батьком дитини, заявницею зазначено, що в шлюбі вона не перебуває та ніколи не перебувала, а з чоловіком, який записаний батьком дитини, не спілкується та не підтримує взаємовідносин.

До заяви про усунення недоліків додано, зокрема, розписку ОСОБА_1 б/н від 17.02.2023 про відсутність шлюбу з ОСОБА_3 .

Відповідно до п.13 постанови Кабінету Міністрів України №1064 від 22.08.2007 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян» фізична особа по досягненні 16-річного віку має право на отримання витягу

з Реєстру стосовно відомостей про себе та про своїх родичів за умови пред`явлення паспорта або паспортного документа і документів, що підтверджують родинні стосунки.

Реєстр - єдина комп`ютерна база даних про акти цивільного стану, внесені до них зміни і доповнення, видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та витягів з Реєстру; реєстратори - відділи державної реєстрації актів цивільного стану територіальних органів Мін`юсту (п.2 постанови №1064).

Згідно п.2 Порядку роботи веб-порталу «Звернення у сфері державної реєстрації актів цивільного стану», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №1187/5 від 09.07.2015, веб-портал «Звернення у сфері державної реєстрації актів цивільного стану» - електронний ресурс з унікальною адресою у глобальній мережі передачі даних Інтернет, на якому розміщуються організаційно-методичні матеріали, здійснюються реєстрація користувачів, подача, обробка, зберігання та передача інформації (даних) з питань у сфері державної реєстрації актів цивільного стану. Веб-портал є офіційним сервісом щодо подачі заяв або звернень, працює цілодобово у режимі он-лайн та є доступним усім користувачам мережі Інтернет.

Доказів звернення ОСОБА_1 до визначених вище реєстраторів або веб-порталу щодо не перебування у шлюбі суду не представлено, а відтак не доведено, недоліки в цій частині не усунуто.

Щодо вимоги суду надати декларацію про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2020-2022 роки, привівши їх у відповідність до наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5 з зазначеннями відомостей про членів сім`ї та доказів звернення заявника до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна йому була для заповнення розділу ІІ та ІІІ декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність.

В своїй заяві про усунення недоліків заявниця зазначає, що законодавцем передбачено ймовірність не надання боржником інформації про майновий стан членів його сім`ї; суд позбавлений повноважень на стадії відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи надавати оцінку поданим деклараціям; у заявника відсутня інформація про майно, доходи та витрати членів сім`ї заявника, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати. Державний реєстр правочинів припинив функціонування відповідно до зазначення на офіційному сайті Державного підприємства «Національні інформаційні системи». Таким чином, неможливо отримати довідку із вказаного реєстру в силу того, що останній припинив своє функціонування. Повідомлено про надання суду доказів звернення до офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була для заповнення розділу ІІ та ІІІ декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність. Вказано, що доказом того, що заявниця зверталась до своєї матері з вимогою надати інформацію про неї, є додана до цієї заяви розписка про відмову надавати відомості.

Згідно роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції №11 від 29.12.2021 щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, якщо член сім`ї відмовився надати інформацію, що повинна бути відображена в декларації, але ця інформація відома суб`єкту декларування або може бути ним отримана з офіційних джерел (наприклад, правовстановлюючі документи, відповідні відкриті державні реєстри), то суб`єкт декларування повинен відобразити у декларації всю відому йому інформацію.

До заяви про усунення недоліків додано, зокрема, Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта щодо ОСОБА_4 (№320162324 від 13.01.2023) та ОСОБА_5 (№320162391 від 13.01.2023), розписку ОСОБА_4 від 17.02.2023 про відмову надавати відомості про себе.

При цьому, доказів звернення до відповідних державних органів та реєстрів задля отримання інформації про доходи ОСОБА_4 суду не представлено.

Згідно ст.34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, засвідчують справжність підпису на документах.

Справжність підпису у представленій суду розписці Каледіної Лариси Миколаївни від 17.02.2023 про відмову надавати відомості про себе не підтверджена нотаріусом, а отже, у суду відсутні підстави вважати підпис належним саме ОСОБА_4 .

Отже, вважати недоліки усунутими у цій частині підстав не має.

Щодо вимоги суду надати докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у розмірі 40260,00 грн.

Заявниця посилається на позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, що викладена у постанові від 19.11.2020 у справі №910/726/20, а також просить враховувати наявну судову практику низки місцевих господарських судів.

Суд зазначає, що Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 19.11.2020 у справі №910/726/20 вказує на право місцевого господарського суду, а не обов`язок, розгляду питання щодо альтернативного врегулювання питання винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень у справі про неплатоспроможність, зокрема на умовах відстрочення. Верховний Суд встановив наявність умов на укладення угоди з арбітражним керуючим, а саме: укладається на умовах відстрочення оплати та наявності майна боржника для погашення грошової винагороди у розмірі, який підлягає авансуванню боржником.

У даному випадку договір арбітражний керуючий уклав с боржником на умовах розстрочення оплати його праці (4026 грн. щомісячно протягом 10 місяців), а не відстрочки оплати до реалізації майна боржника, як це визначено у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20.

При цьому суд зауважує, що заявницею самостійно визначено строк процедури реструктуризації 10 місяців, що має уявний характер.

В своїй заяві про усунення недоліків щодо здійснених нею раніше оплат на авансування грошової винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок Господарського суду Донецької області заявниця зазначає, враховуючи, що судом заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність повернуто заявнику, а арбітражний керуючий у справі для виконання обов`язків не призначався, то сума, яка сплачена як авансування грошової винагороди арбітражного керуючого у справі, не буде використана, відтак підлягає поверненню платнику або може бути використана в якості авансування в рамках справи про банкрутство.

Однак, як вже зазначалось судом в ухвалі від 29.03.2023, всі оплати на авансування грошової винагороди арбітражного керуючого були здійснені на невірні реквізити Господарського суду Донецької області.

Отже доказів сплати грошової винагороди арбітражного керуючого на депозитний рахунок Господарського суду Донецької області в розмірі 40260,00 грн. заявниця так і не надала, а тому в цій частині недоліки заяви вважаються також не усунутими.

Таким чином станом на дату винесення данної ухвали недоліки заяви ОСОБА_1 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи підприємця не усунуті.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Частиною 3 ст.37 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у встановлений строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно з ч.6 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 , не усунула недоліки заяви б/н від 24.03.2023 про неплатоспроможність боржника фізичної особи, господарський суд дійшов висновку повернути заяву та додані до неї документи заявнику.

Згідно ч.8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Одночасно, враховуючи, що заява б/н від 24.03.2023 про неплатоспроможність боржника-фізичної особи з доданими до неї документами надійшла до суду в електронному вигляді, а саме через підсистему «Електронний суд», вони фактично є електронними документами, підписаними кваліфікованим електронним підписом та перетвореними у їх візуальну форму на папері, а відтак, господарський суд не вважає за доцільне здійснювати фактичне їх повернення (відправлення на адресу заявника).

За викладених обставин, керуючись ст.ст.2, 9, 37 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст.174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути заяву б/н від 24.03.2023 фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), м.Маріуполь Донецької області, про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, без розгляду.

Повернення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Ухвала набирає законної сили у строк та порядку, визначеному ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Дата підписання ухвали 14.04.2023.

Суддя Н.В. Величко