ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2023м. ХарківСправа № 922/4018/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Красовському В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "ТЕМ" (63460, Харківська область, Зміївський район, смт. Слобожанське, вул. Ціолковського, 18);
до Фізичної особи-підприємця Діденко Вікторії Василівни ( АДРЕСА_1 ), Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Посад" (61121, м. Харків, вул. Владислава Зубенка, буд. 31-А).
про стягнення коштів в розмірі 90 147, 61 грн
за участю представників:

не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "ТЕМ", смт. Слобожанське, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи - підприємця Діденко Вікторії Василівни, смт. Слобожанське, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 90 147, 61 грн. Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921, 00 грн.

Ухвалою господарського суду від 03.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 30.03.2020 об 11:45 год.

Ухвалами господарського суду, розгляд справи неодноразово зупинявся.

Також рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

14.04.2020 відповідачкою, через канцелярію суду, надано відзив на позов (вх. № 9136), в яком, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, вказує, що для визначення особи споживачем житлово-комунальних послуг не достатньо того факту, що ця особа є власником нерухомого майна, а необхідна сукупність обставин: належність нерухомого майна особі, користування особою нерухомим майном, отримання особою житлово-комунальних послуг, наявність укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг. Відповідачка вказує, що вона дійсно є власником частини будинку № 18 по вул. Ціолковського в смт. Слобожанське Зміївського району Харківської області, але при цьому не користується належною їй часткою в будинку з 23 листопада 2012 року та не отримує жодних житлово-комунальних послуг, оскільки з 23 листопада 2012 року передала частину належного їй приміщення в оренду ТОВ фірма «Посад» (третя особа у справі). Також вказує, що позивачем не надано доказів щодо належності ОСББ «ТЕМ» до суб`єктів правовідносин у сфері надання житлових послуг (управитель чи виконавець комунальної послуги). Відповідачка зазначає, що позивачем не надано жодного доказу (рішення загальних зборів) щодо вирішення питання самостійного забезпечення об`єднанням експлуатації та утримання багатоквартирного будинку та користування спільним майном у такому будинку та затвердження загальними зборами розмірів внесків та платежів, що вказує на необґрунтованість позовних вимог. Крім цього, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу того, що ОСББ «ТЕМ» в період з 01 січня 2014 року по 01 грудня 2019 року надавались послуги з утримання будинку № 18, розташованого по вул. Ціолковського в смт. Слобожанське Зміївського району, з приводу несплати відповідачкою яких, позивач і звернувся до Господарського суду Харківської області.

28.04.2020 позивачем надано до суду відповідь на відзив (вх. № 9941), в якій позивач, наполягаючи на задоволенні та правомірності заявлених позовних вимог, вказує на те, що у даному спорі має місце саме невиконання відповідачем, як співвласником, своїх обов`язків зі сплати ОСББ внесків та платежів у розмірах, визначених пропорційно до площі приміщення, власником яких є співвласник, та затверджених загальними зборами ОСББ, рішення яких відповідно до вимог ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", є обов`язковими для всіх співвласників. При цьому, кошти, які ОСББ «ТЕМ» просить стягнути з відповідача - це частина платежів і внесків на утримання, як самого будинку, так і прибудинкової території, тому спір у даній справі не пов`язаний із документальним підтвердженням надання ОСББ послуг з утримання будинку та прибудинкової території, що спростовує доводи відповідача про необхідність перевірки судом документального підтвердження понесення позивачем витрат із надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Позивач, із посиланням на практику Верховного Суду зауважує, що обов`язок утримання майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку.

У судове засідання 12.04.2023 представник позивача не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (вх. № 9026).

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про причину неявки суд не повідомила. Про розгляд справи повідомлена належним чином. За клопотанням відповідачки (вх. № 6417), у судовому засіданні 16.03.2023 оголошувалась перерва до 12.04.2023 о 12:45 год.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи положення ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 12.04.2023, відповідно до ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «ТЕМ» (ОСББ «ТЕМ», позивач) створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків, що розташовані за місцезнаходженням: Харківська область, Зміївський район, смт. Слобожанське, вул. Ціолковського, будинки № 18, 20, 22, вул. С. Закори, будинки № 8,10, відповідно до Закону України « Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

ОСББ «ТЕМ» відповідно до Статуту здійснює свою діяльність, основним видом якої є комплексне обслуговування об`єктів.

ОСББ «ТЕМ» є балансоутримувачем будинку та прибудинкової території багатоквартирного будинку № 18 по вул. Ціолковського смт. Слобожанське Зміївського району Харківської області.

Власником 20/100 частин об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 є відповідачка - ОСОБА_1 , які складаються з приміщень: 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, 2-9, 2-10, 2-11, 2-12, загальною площею 261,2 кв.м. та приміщення підвалу, загальною площею 262,3 кв.м., а всього загальною площею 523,5 кв.м., що підтверджується договором купівлі продажу від 30.12.1998, який посвідчено Зміївською державною нотаріальною конторою Харківської області, реєстр № 1-3296.

ОСОБА_1 є членом ОСББ «ТЕМ», яке діє на підставі Статуту, затвердженого загальними зборами співвласників багатоквартирних будинків ОСББ «ТЕМ» від 29 вересня 2016 року.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Статуту ОСББ «ТЕМ» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік.

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Статуту, до виключної компетенції загальних зборів належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Пунктом 8 розділу ІІІ Статуту встановлено, що рішення на загальних зборах приймаються шляхом відкритого поіменного голосування. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували співвласники (їхні представники), які разом мають більше половини від загальної кількості голосів співвласників. Рішення про визначення переліку та розмір внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників. Рішення загальних зборів викладається письмово та засвідчується особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату його голосування ("за" чи "проти"). Загальні збори можуть встановити інший порядок голосування на зборах та прийняття рішень на них.

Згідно з п. 2 розділу ІV Статуту сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників.

ОСББ «ТЕМ» надає послуги з утримання вказаного житлового будинку та прибудинкової території, а саме:

- прибирання прибудинкової території;

- посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду, протиожеледними сумішами;

- прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі;

- технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем: холодного водопостачання та водовідведення;

- технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем централізованого опалення ;

- технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання;

- обслуговування димових та вентиляційних каналів;

- дератизація і дезінсекція;

- поточний ремонт конструктивних елементів і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинковій території (у тому числі спортивних, дитячих та інших майданчиків);

- сплачує послуги з опалення в житловому будинку.

відповідачка ФОП Діденко В.В. є споживачем послуг з утримання житлового

будинку та прибудинкової території, що надає ОСББ « ТЕМ».

Як вказує позивач, належні ОСОБА_1 приміщення, що розміщені в будинку АДРЕСА_2 , вона надає в оренду ТОВ Фірма « Посад».

Також позивач вказує, що договір про надання послуг з утримання житлового будинку та прибудинкової території між ОСББ «ТЕМ» та власником 20/100 частин об`єкта нерухомості - відповідачкою ОСОБА_1 не укладався, що, за твердженням позивача, не може бути підставою для звільнення від оплати послуг.

Так, відповідачка - ОСОБА_1 з 14.12.1998 і по даний час зареєстрована, як ФОП, основним видом діяльності якої є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Як зазначає позивач, ФОП Діденко В.В. споживала послуги ОСББ «ТЕМ» з утримання житлового будинку та прибудинкової території, однак їх не сплачувала.

Так, у 2014, 2016, 2018, 2019 роках відповідачка жодного разу не сплатила вартість отриманих послуг ОСББ «ТЕМ».

05 вересня 2017 року загальними зборами ОСББ «ТЕМ» вирішено з 01.11.2017 підвищити тарифи на послуги з утримання прибудинкових територій і встановити плату 2,96 грн. за 1 кв. м, згідно бухгалтерського розрахунку.

20 січня 2019 року загальними зборами ОСББ «ТЕМ» вирішено збільшити з 11.02.2019 тариф з утримання будинків та прибудинкових територій, згідно бухгалтерського розрахунку, до 3,99 грн. за 1 кв.м.

Внаслідок несплати спожитих житлово-комунальної послуги станом на 01.12.2019 утворилась заборгованість в розмірі 90 147, 61 грн, яка складається з:

- заборгованості, що утворилась за: 2014 рік - 12 297, 60 грн, за 2015 рік - 12 297, 60 грн, за 2016 рік - 12 297, 60 грн, 2017 рік - 13 281, 40 грн, за 2018 рік - 18 200,40 грн, за період з 01.01.2019 по 01.12.2019 - 21 773, 01 грн, а всього - 90 147,61 грн.

З метою добровільного врегулювання спору, на адресу відповідачки направлявся лист - претензія № 33 від 11.10.2017 з пропозицією до кінця жовтня 2017 року добровільно сплатити суму боргу за 2014- 2017 роки в розмірі 36 892, 80 грн, яка виникла у зв`язку з невиконанням зобов`язань.

Натомість, відповідачка - ОСОБА_1 до теперішнього часу заборгованість так не сплатила, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Харківської області за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання.

За змістом ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (ч. 6 ст. 13 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник зобов`язаний, зокрема виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів (ст. 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Згідно зі ст.17 вказаного Закону для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (ч. 1 ст. 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Судом встановлено, що власником 20/100 частин об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 є відповідачка - ОСОБА_1 , які складаються з приміщень: 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, 2-9, 2-10, 2-11, 2-12, загальною площею 261,2 кв.м. та приміщення підвалу, загальною площею 262,3 кв.м., а всього загальною площею 523,5 кв.м., що підтверджується договором купівлі продажу від 30.12.1998, який посвідчено Зміївською державною нотаріальною конторою Харківської області, реєстр № 1-3296.

Ч. 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Проаналізувавши вказані норми законодавства, положення Статуту позивача, суд зауважує, що обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку.

При цьому, відповідачкою не надано суду доказів про визнання рішень загальних зборів позивача незаконними та скасування їх в частині встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Суб`єктами цього Закону відповідно до ст. 3 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Згідно ст. 19 наведеного Закону особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як визначено ч. 1-2 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Відповідно до положень ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Статуту ОСББ «ТЕМ» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік.

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Статуту, до виключної компетенції загальних зборів належить визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Згідно з п. 2 розділу ІV Статуту сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників.

Згідно до положень Статуту рішення Загальних зборів членів кооперативу є обов`язковими для всіх співвласників.

Відповідно до листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.11.2012 року № 7/10-19373 «Щодо погодження/затвердження тарифів органами місцевого самоврядування внесків на житлово-комунальні послуги для ОСББ та ЖБК» ОСББ/ЖБК, які самостійно (власними силами та/або з залученням на договірній основі інших юридичних та фізичних осіб) забезпечують утримання будинку і прибудинкової території, при визначенні розміру внесків (платежів) на утримання будинку і прибудинкової території повинні виходити з розміру витрат на утримання будинку і прибудинкової території, передбачених кошторисом об`єднання, який відповідно затверджується загальними зборами. Отже, визначений загальними зборами ОСББ (в тому числі і ЖБК) розмір внесків (платежів) на утримання будинку і прибудинкової території не потребує затвердження чи погодження органами державної влади чи місцевого самоврядування, а розмір платежів на утримання будинку і прибудинкової території загальними зборами ОСББ повинен визначатися, виходячи із затвердженого в кошторисі об`єднання розміру витрат на ці цілі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення загальних зборів ОСББ "ТЕМ", якими затверджені тарифи на житлово-комунальні послуги були прийняті в межах компетенції загальних зборів членів об`єднання та є обов`язковими для визначення розміру витрат, зокрема, на утримання будинку та прибудинкової території, які підлягають сплаті споживачами таких послуг.

П. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно з зазначеними нормами законодавства, споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг, на що посилається відповідачка, сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року №6-59цс13, постановах Вищого господарського суду України від 21.07.2015 року у справі №910/19804/14, від 19.08.2015 року у справі №911/5613/14.

Як встановлено судом, між сторонами не було укладено договору про надання житлово-комунальних послуг, проте обов`язок зі сплати фактично спожитих послуг виникає у відповідача на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Таким чином, враховуючи, що відповідач фактично споживав житлово-комунальні послуги без укладення договору, суд дійшов висновку, що вартість спожитих відповідачем житлово-комунальних послуг підлягає сплаті.

Водночас суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів ненадання позивачем відповідних послуг, як то письмових звернень відповідача з претензіями щодо якості та обсягу житлово-комунальних послуг.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що факт споживання відповідачем житлово-комунальних послуг без укладення договору доведений, вартість вказаних послуг - обґрунтована, в тому числі правомірність тарифів на утримання будинку та прибудинкової території, а відтак, спожиті відповідачем комунальні послуги підлягають сплаті позивачу.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 90 147, 61 грн, яка складається з: заборгованості, що утворилась за: 2014 рік - 12 297, 60 грн, за 2015 рік - 12 297, 60 грн, за 2016 рік - 12 297, 60 грн, 2017 рік - 13 281, 40 грн, за 2018 рік - 18 200,40 грн, за період з 01.01.2019 по 01.12.2019 - 21 773, 01 грн.

Заперечення відповідача на відсутність укладеного між сторонами договору судом відхиляються, оскільки обов`язок сплати відповідачем вартості спожитих житлово-комунальних послуг встановлено Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а вартість послуг з утримання будинку та прибудинкової території затверджені рішеннями загальних зборів учасників ЖБК, які є дійсними станом на день розгляду даного спору.

Приписами ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, надавши оцінку всім аргументам, суд дійшов висновку про правомірність заявлених позивачем позовних вимог щодо стягнення з ФОП Діденко В.В. заборгованості у розмірі 90 147, 61 грн.

Разом з тим, відповідачкою заявлено про застосування до позовних вимог позивача строку позовної давності.

Суд вказує, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі, коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, тобто у визначенні моменту виникнення права на позов відображаються як об`єктивний, так і суб`єктивний моменти: об`єктивний - сам фактор порушення права, суб`єктивний - момент, коли особа довідалася чи могла довідатися про це порушення або особу, яка порушила право.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст. 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Таким чином, враховуючи викладене, заяву відповідачки про застосування строку позовної давності до вимог позивача, трирічний термін з вимогою про стягнення за який позивач мав звернутись до суду за захистом свого порушеного права охоплюється періодом: 04.12.2016 по 04.12.2019 (дата поштового штемпеля на конверті) та становить 54 279, 61 грн, з яких: за 2016 рік - 1 024, 80 грн (1 місяць), 2017 рік - 13 281, 40 грн, за 2018 рік - 18 200, 40 грн, за період з 01.01.2019 по 01.12.2019 - 21 773, 01 грн.

Зазначена сума заборгованості і підлягає стягненню на користь позивача, як правомірна та обґрунтована.

В решті позову суд відмовляє, як в безпідставно заявленій.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент: Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 11 ГПК України, суд, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав та основоположних свобод 1959 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, в процесі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення заявлених ОСББ "ТЕМ" позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 177, 183, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 256 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Діденко Вікторії Василівни ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_1 , відомості про дату народження відсутні) користь Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "ТЕМ" (63460, Харківська область, Зміївський район, смт. Слобожанське, вул. Ціолковського, 18, ) заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 54 279, 61 грн; судовий збір у розмірі 1 156, 67 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "ТЕМ" (63460, Харківська область, Зміївський район, смт. Слобожанське, вул. Ціолковського, 18, );

Відповідач - Фізична особа - підприємець Діденко Вікторія Василівна ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_1 ).

Третя особа -Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Посад" (61121, м. Харків, вул. Владислава Зубенка, буд. 31-А).

Повне рішення складено 19.04.2023.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/4018/19