РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.04.2023Справа № 910/13274/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 910/13274/22

за позовом Приватного підприємства "Санта-Україна" (Україна, 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 15; ідентифікаційний код: 30634862)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фуд-Мілк" (Україна, 02175, м. Київ, Харківське шосе, буд. 56, офіс 56; ідентифікаційний код: 44332393)

про стягнення 1 567 245,24 грн

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Санта-Україна" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фуд-Мілк" (далі - відповідач) про стягнення 1 567 245,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором поставки № 79 від 09.08.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/13274/22, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.01.2023.

У підготовче засідання 11.01.2023 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання сторони були повідомлені належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 11.01.2023 судом було оголошено перерву до 15.02.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2023, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, сторін було повідомлено про те, що підготовче засідання призначено на 15.02.2023.

Підготовче засідання, призначене на 15.02.2023, не відбулося, у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою у місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2023, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, сторін було повідомлено про те, що підготовче засідання призначено на 15.03.2023.

У підготовче засідання 15.03.2023 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання сторони були повідомлені належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.04.2023.

У судове засідання 12.04.2023 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

09.08.2021 між Приватним підприємством "Санта-Україна" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фуд-Мілк" (покупець) було укладено Договір поставки № 79 (далі - Договір), згідно з п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар, у відповідності до замовлення, супровідної документації і прийнятих сторонами змін і доповнень до Договору, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Найменування та асортимент товару передбачається в Специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього Договору. Кількість товару передбачається в накладних, що додаються до даного Договору (п. 1.2 Договору).

За умовами пунктів 2.8, 2.10 Договору при доставці товару автотранспортом постачальника, приймання товару покупцем за найменуванням, кількістю (вагою), якістю (видимі недоліки) і ціною проводиться на підставі видаткової накладної і тільки відповідно до погодженого сторонами замовлення.

Товар вважається прийнятим по кількості, асортименту і якості (видимі недоліки) з моменту підписання уповноваженим представником покупця товаросупровідних документів.

Пунктом 2.14 Договору передбачено, що при виявленні розбіжностей між фактично прийнятим покупцем товаром і кількістю, вказаною у видатковій накладній постачальника, у видаткову накладну вносяться зміни. Зміни у видатковій накладній підтверджуються оформленим згідно з правилами Актом про псування, бій, недовіз або надлишок товару. У випадку внесення змін у видаткову накладну від постачальника буде вимагатися виправлена видаткова накладна, а також виправлена податкова накладна.

У пункті 3.4 Договору визначено, що оплата партії товару здійснюється в гривнях шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника на підставі наданих при поставці видаткових накладних, підписаних уповноваженими представниками постачальника і покупця. Датою приймання товару вважається дата підписання відповідної накладної уповноваженим представником покупця. Підставою для оплати поставленого за Договором товару є передача покупцю оформленої у встановленому чинним законодавством видаткової накладної. Оплата за товар проводиться протягом 21 календарного дня з дати поставки товару.

Договір діє з моменту підписання його обома сторонами до 31.12.2021 (п. 8.1 Договору).

Згідно з п. 8.3 Договору закінчення строку його дії не позбавляє сторін обов`язку повністю виконати свої зобов`язання по ньому (в т.ч. провести оплату за товар).

Позивач зазначає, що на виконання своїх договірних зобов`язань він відвантажив на користь відповідача товар загальною вартістю 1 567 245,24 грн, який відповідач прийняв, проте власні зобов`язання щодо оплати поставленого товару не виконав.

З огляду на те, що відповідач не розрахувався з позивачем за поставлений товар, позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 1 567 245,24 грн заборгованості.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Суд встановив факт поставки позивачем товару за Договором загальною вартістю 1567245,24 грн, про що свідчать наявні в матеріалах справи підписані та скріплені печатками обох сторін видаткові накладні № 112761 від 06.11.2021 на суму 176 956,08 грн, № 113345 від 09.11.2021 на суму 163 768,20 грн, № 115092 від 12.11.2021 на суму 150 128,58 грн, № 115576 від 13.11.2021 на суму 160 330,92 грн, № 116271 від 16.11.2021 на суму 224 852,04 грн, № 117315 від 18.11.2021 на суму 169 755,78 грн, № 118419 від 22.11.2021 на суму 204 088,44 грн, № 119442 від 24.11.2021 на суму 124 432,32 грн, № 124347 від 07.12.2021 на суму 5 322,24 грн, № 124145 від 07.12.2021 на суму 182 483,88 грн та № 125388 від 09.12.2021 на суму 5 126,76 грн.

Вказані видаткові накладні містять найменування суб`єктів господарювання, а також підписи осіб, які передають та отримують товар, найменування товару, його кількість, вартість, та інші необхідні реквізити, тобто відповідають вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", тому є первинними документами, які фіксують факт здійснення господарської операції та є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

За приписами частин 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням погодженого сторонами у пункті 3.4 Договору порядку розрахунків, зобов`язання відповідача щодо оплати товару мало бути виконане протягом 21 календарного днів з дня його поставки.

Відтак, приймаючи до уваги умови укладеного сторонами Договору, суд приходить до висновку, що строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань є таким, що настав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на викладене, оскільки невиконання грошового зобов`язання відповідачем за Договором підтверджується матеріалами справи, доказів сплати боргу відповідач не надав, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1 567 245,24 грн визнається судом обґрунтованою.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем належними доказами обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не спростовано.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість в розмірі 1 567 245,24 грн.

Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 23 508,68 грн, відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Враховуючи, що позивачем внесено суму судового збору в більшому розмірі, ніж передбачено законом, сума переплати - 0,01 грн може бути йому повернута в порядку ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фуд-Мілк" (Україна, 02175, м. Київ, Харківське шосе, буд. 56, офіс 56; ідентифікаційний код: 44332393) на користь Приватного підприємства "Санта-Україна" (Україна, 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 15; ідентифікаційний код: 30634862) заборгованість в розмірі 1 567 245 (один мільйон п`ятсот шістдесят сім тисяч двісті сорок п`ять) грн 24 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 23 508 (двадцять три тисячі п`ятсот вісім) грн 68 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.04.2023

Суддя О.В. Нечай