Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2023Справа № 910/10932/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства " Страхова компанія "АРКС"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"

про стягнення 30 244, 87 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" (далі - ПрАТ "СК "АРКС", позивач) з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (далі - ТДВ "СК "Альфа-Гарант", відповідач) про стягнення страхового відшкодування в сумі 30 244, 87 грн. в порядку суброгації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП, яка сталась 11.05.2020 у місті Києві, застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений, у зв`язку з чим позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на суму 108 535,12 грн. Посилаючись на ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" ПрАТ "СК "АРКС" вказує, що йому перейшло право вимоги до відповідача на відшкодовану потерпілому матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача, визнаним винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яку ТДВ "СК "Альфа-Гарант" сплатило частково - на суму 77 290,25 грн., тому позивач просить стягнути з ТДВ "СК "Альфа-Гарант" несплачену частину страхового відшкодування у сумі 30 244, 87 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2022 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач у визначений законом строк надав суду відзив, у якому позов не визнав, зазначив, що він не погоджується із розміром заподіяної потерпілому шкоди, враховуючи, що сума сплаченого страхового відшкодування була визначена позивачем на підставі рахунку-фактури СТО без урахування коефіціенту фізичного зносу, тому відповідач зі свого боку надав висновок (консультацію) фахівця про величину фізичного зносу транспортного засобу, згідно з яким вартість відновлювального ремонту становить 95 119,02 грн. При цьому частина з указаної суми була сплачена відповідачем до відкриття провадження у справі (77 290,25 грн.), а частина указаної суми - під час розгляду даної справи (17 828,77 грн.). Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, розглянувши заяви учасників справи по суті спору та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов наступних висновків.

Установлено, що відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту «Класік» № 328243а9к від 26.12.2019, укладеного ПрАТ "СК "Аха Страхування" (що змінило своє найменування на ПрАТ "СК "АРКС") з ОСОБА_1 , були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом "Рено", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

11.05.2020 у місті Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Рено", реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля "ВАЗ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 18.08.2020 у справі № 757/29451/20-п за вказаним фактом водія ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, проте, провадження у цій справі було закрите у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу № 1347 від 28.11.2020, наданого позивачем, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля марки "Рено", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, склала 114 131,79 грн., а за рахунком-фактури СТО № СЧ-0007964 від 05.06.2020 та актом виконаних робіт СТО № ЗН-87737 від 31.07.2020 - 108 535,12 грн. (без врахування коефіцієнту фізичного зносу).

Також матеріали справи свідчать, що на підставі рахунку-фактури СТО № СЧ-0007964 від 05.06.2020 позивач платіжними дорученнями № 676930 від 11.06.2020 та № 735859 від 28.12.2020 сплатив потерпілій особі матеріальний збиток у загальній сумі 108 535,12 грн. (106 972,62 - на рахунок СТО, а 1 562,50 грн. - страхувальнику ОСОБА_1).

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" передбачено, що за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, яка керувала автомобілем "ВАЗ", реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована в ТДВ "СК "Альфа-Гарант" згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/002808481.

Отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у дорожньо-транспортній пригоді шкоду та згідно з положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (ПрАТ "СК "АРКС") як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі в межах, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Із матеріалів справи вбачається, що 27.07.2020 позивач (ПрАТ "СК "АРКС") звернувся до страховика винної особи - ТДВ "СК "Альфа-Гарант" із заявою про компенсацію страхового відшкодування на суму 106 972,62 грн., тобто із дотриманням річного строку, передбаченого положенням статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Розглянувши вказану вимогу, відповідач відшкодував ПрАТ "СК "АРКС" частину суми страхової виплати в сумі 77 290,25 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 14243 від 11.01.2021.

Проте, позивач вважає вказану суму недостатньою для компенсації витрат, понесених ним за договором добровільного страхування, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача решту страхової виплати, що становить 30 244,87 грн.

Перевіривши вказані доводи позивача, суд врахував наступне.

Згідно з п. 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 06.07.2018 по справі № 924/675/17, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи.

Зокрема, відповідно до статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, положеннями статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах по справі № 910/6094/17 від 02.05.2018, по справі № 910/5001/17 від 12.03.2018, по справі № 910/20199/17 від 01.06.2018, по справі № 910/22886/16 від 01.02.2018, по справі № 910/171/17 від 02.10.2018.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно зі звітом про оцінку транспортного засобу № 1347 від 28.11.2020, наданого позивачем, коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля марки "Рено", реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 0,12 (12 %).

Поряд з цим за висновком (консультацією) фахівця про величину фізичного зносу транспортного засобу від 21.09.2020, складеним аварійним комісаром Колядою В. В. , коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу встановлений у розмірі 20 %.

Так, відповідно до п. 34.4 ст. 34 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком, МТСБУ та потерпілими можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійни комісари чи експерти.

Згідно з п. 2 Типового положення про організацію діяльності аварійних комісарів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 8 від 05.01.1998, аварійний комісар - це особа, яка з`ясовує причини настання страхового випадку та визначає розмір збитків і відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Національним банком.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про страхування» аварійні комісари - це особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку. Страховик не може відмовити страхувальнику в проведенні розслідування і повинен ознайомити аварійного комісара з усіма обставинами страхового випадку, надати всі необхідні матеріальні докази та документи.

У даному випадку, суд відхиляє консультацію аварійного комісара Коляди В. В., надану відповідачем, оскільки вказаною особою не проводився огляд пошкодженого транспортного засобу автомобіля марки "Рено", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що є обов`язковим для надання висновку при виявленні пошкоджень та визначенні запасних частин, що підлягають заміні.

У той же час, зі звіту експерта, наданого позивачем вбачається, що експерт Казда Д. О., який здійснив оцінку вартості майнової шкоди пошкодженого автомобіля, на замовлення позивача, проводив фактичний огляд автомобіля марки "Рено", реєстраційний номер НОМЕР_1 , за результатами чого був визначений коефіціент фізичного зносу 12 %.

Таким чином, суд вважає, що вказаний коефіціент підлягає застосуванню у спірних відносинах до вартості відновлювального ремонту. Разом з тим встановлено, що позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування без урахування вказаного коефіцієнту зносу деталей пошкодженого транспортного засобу.

Отже, враховуючи, що відповідач відшкодовує оцінену шкоду з урахуванням коефіціенту зносу, суд дійшов висновку, що розмір заподіяної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, яка підлягає стягненню з ТДВ "СК "Альфа-Гарант", має визначатись на підставі наданого позивачем рахунку-фактури СТО та звіту про оцінку транспортного засобу № 1347 від 28.11.2020, складеного експертом Каздою Д. О. в частині визначення розміру коефіціенту фізичного зносу (12 %). За таких обставин розмір заподіяного збитку складає 106 388,21 грн., а не 108 835,12 грн., як вважає позивач.

Крім того, суд враховує, що згідно з Полісом страхування цивільно-правової відповідальності винної особи № АО/002808481 ліміт відповідальності страховика перед страхувальником становить 130 000,00 грн., а франшиза - 1 000,00 грн.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відтак сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті позивачу з урахуванням франшизи, становить 105 388,21 грн. (106 388,21 грн. - 1 000,00 грн.).

Поряд з цим судом вже встановлено, що до відкриття провадження у справі відповідач сплатив позивачу частину вказаної суми страхового відшкодування - 77 290,25 грн., а під час розгляду справи - ще частину страхового відшкодування в сумі 17 828,77 грн., про що свідчить платіжне доручення № 31855 від 21.11.2022. Отже, всього відповідач сплатив позивачу 95 119,02 грн. (77 290,25 грн. + 17 828,77 грн.).

При цьому, оскільки сплата страхового відшкодування на суму 17 828,77 грн. відбулась під час розгляду даної справи, провадження в цій частині необхідно закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

За таких обставин сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті позивачу, становить 10 269,19 грн. (105 388,21 грн. - 95 119,02 грн.), а отже позовні вимоги ПрАТ "СК "АРКС" підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Провадження за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення 30 244, 87 грн. в частині стягнення 17 828,77 грн. закрити.

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення 12 416,10 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, ідентифікаційний код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування у сумі 10 269 (десять тисяч двісті шістдесят девять) грн. 19 коп. та судовий збір в сумі 751 (сімсот п`ятдесят одна) грн. 58 коп.

У решті вимог - відмовити.

Повне судове рішення складене 19 квітня 2023 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.