ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2023м. ДніпроСправа № 904/282/23

за позовом Фізичної особи-підприємця Цюпи Юрія Олексійовича, м. Кривий Ріг

до Повного товариства "Ломбард Домашній" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Голден Сіті" і Компанія", м. Київ

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 59 779,14 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Фізична особа-підприємець Цюпа Юрій Олексійович звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Повного товариства "Ломбард Домашній" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Голден Сіті" і Компанія" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 59 779,14 грн.

Ухвалою суду від 16.01.2023 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Цюпи Юрія Олексійовича № б/н від 30.12.2022 залишено без руху.

Ухвалою суду від 23.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/282/23 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Фізичною особою-підприємцем Цюпою Юрієм Олексійовичем (надалі - орендар) та Повним товариством "Ломбард Домашній" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Голден Сіті" і Компанія" (надалі - суборендар) було укладено договір суборенди нежитлового приміщення № 10/09/07/20 від 09.07.2020 (надалі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору, представник орендаря передає, а суборендар приймає у строкове платне користування частину нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: 50042, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Едуарда Фукса, буд. 81, прим. 7, загальною площею 40,07 м.кв. (надалі приміщення), що перебуває в користуванні орендаря на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 1/07 від 01.07.2020 та приймає зобов`язання щодо відшкодування вартості експлуатаційних, комунальних та інших витрат, пов`язаних з користуванням приміщенням.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що за домовленістю сторін розмір щомісячної орендної плати без урахування вартості експлуатаційних, комунальних та інших витрат суборендаря становить:

- з 27.07.2020 по 27.01.2021 10 000 грн. без ПДВ;

- починаючи з 28.01.2021 11 000 грн. без ПДВ.

Позивач зазначив, що виконав умови договору, передав відповідачу в оренду приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі від 27.07.2020.

Згідно з п. 4.1 договору, оплата грошових коштів за даним договором здійснюється орендарем згідно з вимогами ч. 2 ст. 533 ЦКУ в національній валюті України гривні шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що плата за користування приміщенням нараховується з моменту підписання сторонами акту приймання передачі та сплачується суборендарем щомісячно шляхом безготівкового переказу грошових коштів, авансом до 5 числа кожного місяця за поточний місяць.

За розрахунком позивача, за період користування приміщенням у період з серпня по грудень 2022 року суборендар мав сплатити орендарю орендну плату у загальному розмірі 55 000 грн.

Позивач наполягає на тому, що, з у рахуванням п. 4.2 договору, строк виконання суборендарем обов`язку зі сплати орендних платежів за вказаний період є таким, що настав.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором і не сплатив орендні платежі у встановлені строки.

За таких обставин, за розрахунком позивача, у Повного товариства "Ломбард Домашній" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Голден Сіті" і Компанія" утворилась заборгованість перед Фізичною особою-підприємцем Цюпою Юрієм Олексійовичем зі сплати орендних платежів у розмірі 55 000 грн.

Крім того позивач зазначив, що,пунктом 1.1 договору на суборендаря покладений обов`язок з відшкодування вартості комунальних витрат, пов`язаних з користуванням приміщенням.

Пунктом 4.5 договору визначено, що відшкодування вартості комунальних послуг суборендар здійснює самостійно на підставі виставлених рахунків (пропорційно до загального об`єму витрат чи на підставі показів лічильників) з урахуванням строків здійснення таких платежів.

Позивач вказав, що виставив відповідачу рахунки на відшкодування комунальних витрат: №55 від 06.09.2022 на суму 1 073,26 грн., № 57 від 06.10.2022 на суму 942,33 грн., № 59 від 04.11.2022 на суму 1 378,43 грн., № 61 від 06.12.2022 на суму 1 385,12 грн.

Такі рахунки відповідач, за твердженням позивач, не сплатив.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором суборенди нежитлового приміщення № 10/09/07/20 від 09.07.2020 у розмірі 59 779,14 грн., з яких: 55 000 грн. орендної плати, 4 779,14 грн. вартості комунальних послуг.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (в які строки і якому розмірі орендна плата мала бути сплачена), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи були орендні платежі сплачені відповідачем у повному обсязі), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Фізичною особою-підприємцем Цюпою Юрієм Олексійовичем (надалі - орендар) та Повним товариством "Ломбард Домашній" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Голден Сіті" і Компанія" (надалі - суборендар) було укладено договір суборенди нежитлового приміщення № 10/09/07/20 від 09.07.2020 (надалі - договір).

Згідно з п. 3.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2022.

Відповідно до пункту 1.1 договору, представник орендаря передає, а суборендар приймає у строкове платне користування частину нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: 50042, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Едуарда Фукса, буд. 81, прим. 7, загальною площею 40,07 м.кв. (надалі приміщення), що перебуває в користуванні орендаря на підставі договору оренди нежитлового приміщення № 1/07 від 01.07.2020 та приймає зобов`язання щодо відшкодування вартості експлуатаційних, комунальних та інших витрат, пов`язаних з користуванням приміщенням.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що за домовленістю сторін розмір щомісячної орендної плати без урахування вартості експлуатаційних, комунальних та інших витрат суборендаря становить:

- з 27.07.2020 по 27.01.2021 10 000 грн. без ПДВ;

- починаючи з 28.01.2021 11 000 грн. без ПДВ.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно з положеннями статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, передав відповідачу в оренду приміщення, що підтверджується актом приймання-передачі від 27.07.2020.

Згідно з п. 4.1 договору, оплата грошових коштів за даним договором здійснюється орендарем згідно з вимогами ч. 2 ст. 533 ЦКУ в національній валюті України гривні шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що плата за користування приміщенням нараховується з моменту підписання сторонами акту приймання передачі та сплачується суборендарем щомісячно шляхом безготівкового переказу грошових коштів, авансом до 5 числа кожного місяця за поточний місяць.

Так, за період користування приміщенням у період з серпня по грудень 2022 року суборендар мав сплатити орендарю орендну плату у загальному розмірі 55 000 грн.

З у рахуванням п. 4.2 договору, строк виконання суборендарем обов`язку зі сплати орендних платежів за вказаний період є таким, що настав.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не сплатив орендні платежі у встановлені строки.

За таких обставин, у Повного товариства "Ломбард Домашній" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Голден Сіті" і Компанія" утворилась заборгованість перед Фізичною особою-підприємцем Цюпою Юрієм Олексійовичем зі сплати орендних платежів у розмірі 55 000 грн.

А отже, вимоги позивача про стягнення орендної плати у розмірі 55 000 грн. є обґрунтованими.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача вартості комунальних послуг у загальному розмірі 4 779,14 грн. слід зазначити про таке.

Як зазначено вище, пунктом 1.1 договору на суборендаря покладений обов`язок з відшкодування вартості комунальних витрат, пов`язаних з користуванням приміщенням.

Пунктом 4.5 договору визначено, що відшкодування вартості комунальних послуг суборендар здійснює самостійно на підставі виставлених рахунків (пропорційно до загального об`єму витрат чи на підставі показів лічильників) з урахуванням строків здійснення таких платежів.

Чіткого розміру комунальних витрат, який має відшкодовувати суборендар, умовами договору не передбачено.

Позивач виставив відповідачу рахунки на відшкодування комунальних витрат: № 55 від 06.09.2022 на суму 1 073,26 грн., № 57 від 06.10.2022 на суму 942,33 грн., № 59 від 04.11.2022 на суму 1 378,43 грн., № 61 від 06.12.2022 на суму 1 385,12 грн.

Обов`язок орендаря нерухомого майна оплачувати комунальні послуги та витрати на утримання цього майна незалежно від укладеного договору у сфері комунальних послуг випливає також з положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (статті 19, 20 - в редакції, чинній до введення в дію з 01.05.2019 нової редакції цього Закону, стаття 9 - чинної з 01.05.2019), відповідно до яких споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними; факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 7128916/17-ц, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.04.2018 у справі № 904/2238/17, від 09.10.2018 у справі №910/9829/17, від 16.10.2018 у справі № 904/7377/17.

Разом з цим, правова природа зобов`язань, що виникають з надання/споживання послуг, зумовлює врахування (при вирішенні питання/спору щодо виникнення обов`язку їх оплати, розміру та вартості для їх оплати) загальних положень Закону щодо надання/споживання/підстав для оплати послуг та відповідних особливостей, що регламентовані, зокрема положеннями статей 901, 903 ЦК України.

Загальні правила надання послуг визначені, зокрема, ЦК України, статтею 901 якого передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною першою статті 903 ЦК України унормовано, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому загальне правило статті 903 ЦК України передбачає оплатність послуги за договором про надання послуги, якщо договором передбачено надання послуг за плату, у зв`язку з чим правила та вимоги щодо оплатності послуг застосовуються у разі їх надання. Тоді як за відсутності факту та доказів надання відповідних послуг надавач послуг позбавлений права та підстав вимагати їх оплати від отримувача послуг.

Водночас, положення статей 901, 903 ЦК України, що презюмують виникнення правовідносин щодо надання послуг за договором, не виключають застосування до цих правовідносин у передбачених Законом випадках положень частини третьої статті 11 ЦК України, за якими цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.11.2021 у справах №№ 915/208/20, 915/127/20, а також у постанові Верховного Суду складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.06.2022 у справі № 915/104/21.

А тому, з урахуванням висновку щодо обов`язку оплатити житлово-комунальні послуги також за відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг у разі, якщо споживачі фактично користувалися ними, до цих правовідносин у передбачених Законом випадках також застосовуються положення пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України, за якими цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з інших юридичних фактів, цим фактом у спірних правовідносинах є фактичне споживання комунальних послуг в орендованому приміщенні та послуг з утримання орендованого майна.

При цьому, якщо на обов`язок сплачувати орендну плату за період фактичного користування майном (до укладення договору оренди) можна поширити умови цього договору (зокрема, і в частині розміру орендної плати), що мало місце між сторонами (постанова Верховного Суду від 23.09.2019 у справі № 911/2782/18), то на правовідносини зі споживання в той же період комунальних послуг в орендованому приміщенні (його неподільній частині тощо) та послуг з утримання нерухомого майна за відсутності відповідного договору (у сфері комунальних послуг тощо) таку аналогію застосовувати не можна, оскільки правовідносини з надання/споживання/оплати комунальних послуг та послуг з утримання нерухомого майна мають розрахунково-фактичний характер, а виконання відповідного обов`язку - позадоговірний. Тобто, за відсутності доказів факту наданння/отриманння та розміру отриманої (спожитої) орендарем відповідної послуги обов`язок з її оплати у нього не виникає.

Отже, для встановлення розміру цього обов`язку орендаря нерухомого майна (вартості спожитих послуг) визначальним є не факт оренди конкретного нерухомого майна, а факт споживання відповідної послуги орендарем та її розмір.

За таких обставин, за відсутності доказів на підтвердження розміру фактично спожитої у відповідному періоді орендарем (наданої йому безпосереднім надавачем відповідних послуг або державним підприємством, організацією, господарським товариством, на балансі яких перебуває орендоване майно) послуги (послуг) у орендаря не виникає обов`язку оплачувати ці послуги.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

А отже, на орендодавця (у даному випадку орендаря) покладається тягар доказування факту та розміру спожитих орендарем/суборендарем комунальних послуг у спірний період.

У даному випадку, позивачем не надано до суду жодних доказів споживання суборендарем комунальних послуг на суму 4 779,14 грн. у спірному періоді (рахунків надавачів комунальних послуг, належним чином зафіксованих показів лічильників із доказами вартості одиниці певної комунальної послуги тощо).

Складений позивачем в одноосібному порядку рахунок на відшкодування комунальної послуги не є належним та допустимим доказом споживання відповідачем такої комунальної послуги на визначену позивачем суму. Адже позивач не є суб`єктом надання комунальних послуг.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача вартості комунальних послуг у загальному розмірі 4 779,14 грн. є необґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 05ОР10/09/07/20 від 09.07.2020 (т. 1 а.с. 13 - 15), актом приймання - передачі (том 1 а.с. 16), актами здачі приймання послуг, рахунками на оплату разом з доказами направлення (том 1 а.с. 17 - 38).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 55 000 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача вартості спожитих комунальних послуг у розмірі 4 779,14 грн. слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Повного товариства "Ломбард Домашній" Товариства з обмеженою відповідальністю "Севен Голден Сіті" і Компанія" (місцезнаходження: 04060, м. Київ, вул. Ризька, буд. 73-Г, оф. 7, ідентифікаційний код: 40905105) на користь Фізичної особи-підприємця Цюпи Юрія Олексійовича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) суму заборгованості з орендної плати у розмірі 55 000 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 282,65 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача вартості спожитих комунальних послуг у розмірі 4 779,14 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 21.04.2023.

Суддя М.О. Ніколенко