СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

21 квітня 2023 року м. Харків Справа № 913/8/23

Східний апеляційний господарський суд у складі судді - доповідача Терещенко О.І.

розглянувши апеляційну скаргу Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Луганській області (попередня назва - Служба автомобільних доріг у Луганській області) (вх. №753Л/1-18)

на рішення господарського суду Луганської області від 22.03.2023 року у справі №913/8/23, ухвалене в приміщенні господарського суду Луганської області (суддя Голенко І.П.), повний текст якого складено 24.03.2023 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ростдорстрой, м. Одеса

до відповідача Служба автомобільних доріг у Луганській області), м. Сєвєродонецьк Луганської області (теперішня назва - Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Луганській області м. Сєвєродонецьк Луганської області , адреса для листування : м. Луцьк Волинська область)

про стягнення 6075915 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Луганської області від 22.03.2023 року у справі №913/8/23 позов задоволено; стягнуто зі Служби автомобільних доріг у Луганській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ростдорстрой заборгованість у сумі 6075915 грн. 60 коп., судовий збір у сумі 98608 грн. 73 коп.

Головою Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України Мустафа-Масі НАЙЄМ, 31.03.2023 року затверджено: Наказ Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України від 31.03.2023 року №Н-126, яким перейменовано Службу автомобільних доріг у Луганській області на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Луганській області та Положення про Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Луганській області у новій редакції, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 06.04.2023 року внесено запис за номером 042003585.

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Луганській області (попередня назва - Служба автомобільних доріг у Луганській області) з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 22.03.2023 року у справі та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2023 року, суддею доповідачем у справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Геза Т.Д.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції після 15.12.2017 року) за подання до господарського суду апеляційних скарг на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви та скарги.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Рішенням господарського суду Луганської області від 22.03.2023 року у справі №913/8/23 стягнуто з відповідача заборгованість у сумі 6075915 грн. 60 коп., судовий збір у сумі 98608 грн. 73 коп.

Звертаючись з апеляційною скаргою на оскаржуване рішення місцевого господарського суду апелянт просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 22.03.2023 року у справі та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Отже, за подання апеляційної скарги на рішення суду за позовною вимогою майнового характеру, судовий збір повинен бути сплачений у розмірі 147 913,09грн., що складає 150 відсотків від 98608,73 грн. (ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви).

Втім, апелянтом не надано доказів про сплату судового збору в порядку та розмірі, встановленому Законом України Про судовий збір (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 року).

Разом з тим, апелянтом подано клопотання, в якому останній просить відстрочити сплату судового збору до ухваленні рішення у справі.

Клопотання мотивовано тим, що Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Луганській області (попередня назва - Служба автомобільних доріг у Луганській області) є державною, неприбутковою організацією, отримувачем бюджетних коштів, які спрямовуються на утримання, розвиток, будівництво та реконструкцію мережі автомобільних доріг у Луганській області.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та проведенням активних бойових дій та подальшої тимчасової окупації території Луганської області було призупинено роботи з поточного середнього, капітального ремонту автомобільних доріг, у зв`язку з чим Служба не отримує коштів на своє утримання. На даний час на рахунках Служби знаходиться 127 836,38 грн., на підтвердження чого до клопотання апелянтом додано: довідку АТКБ ПриватБанк від 12.04.2023 року про залишок коштів на поточному рахунку апелянта у сумі 114980 грн. 93 коп., на якій міститься підпис та печатка банківської установи та виписку Ф-ї Луганське ОУ АТОщадбанк про залишок оборотів на рахунку станом на 12.04.2023 року у сумі 12855 грн.45 коп.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цієї статті.

Отже, підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 цього Закону, є врахування ним майнового стану сторін та лише за наявності умов визначених у ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір.

Проте, апелянтом не доведено наявності передбачених чинним законодавством України умов, необхідних для вирішення судом питання про відстрочення сплати судового збору.

Разом з тим, оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення від такої сплати, враховуючи, що апелянтом не додано належних доказів, які б підтверджували можливість сплати судового збору протягом визначеного законом строку розгляду апеляційної скарги до прийняття постанови у справі.

Суд враховує правові висновки, викладені в ухвалах Верховного Суду від 23.05.2022 року у справі №910/2958/20, від 06.06.2022 року у справі №910/10501/19, від 28.07.2022 року у справі №924/1251/21, де, між іншим, вказано на таке.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статті 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" у справі 28249/95 від 19 червня 2001 року зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Звертаючись з клопотанням про відстрочення сплати судового збору скаржник не вказує конкретної підстави із зазначених у переліку в статті 8 Закону України "Про судовий збір", що є вичерпним при вирішенні питання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору.

Окрім того, суд враховує правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.04. 2021 року у справі № 640/3393/19, де, зокрема, вказано: особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору. Однак, у поданій заяві, окрім посилання на неможливість проведення платежів, недостатність фінансування органів митної служби та скрутний майновий стан скаржника, викликаний режимом воєнного стану в Україні, контролюючий орган не зазначає про вжиті ним заходи задля сплати у цій справі суми судового збору у встановлений в ухвалі суду строк. Тобто відсутні належні обґрунтування підстав для відстрочення сплати судового збору; не надано відповідні докази.

Таким чином, апелянтом не надано суду належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 77-79 ГПК України на підтвердження відсутності у нього коштів та/або неможливості сплати судового збору за наведених доводів, а заяву подано без будь-яких підтверджуючих документів в обґрунтування відповідних тверджень щодо неможливості сплати судового збору.

Враховуючи, що апелянтом не надано відповідні докази в обґрунтування підстав для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Луганської області від 22.03.2023 року у справі, правових підстав для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Статтею 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ч. 2 ст. 174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, апелянтом не було виконано вимог ст. 258 ГПК України, що відповідно до статті 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 174, ст. ст. 234, 258, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Луганській області (попередня назва - Служба автомобільних доріг у Луганській області) на рішення господарського суду Луганської області від 22.03.2023 року у справі №913/8/23 залишити без руху.

2. Службі відновлення та розвитку інфраструктури у Луганській області (попередня назва - Служба автомобільних доріг у Луганській області) усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити Службі відновлення та розвитку інфраструктури у Луганській області (попередня назва - Служба автомобільних доріг у Луганській області), що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та https://eag.court.gov.ua/sud4875/.

Суддя О.І. Терещенко