РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.04.2023Справа № 910/12532/22

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»
доТовариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1
простягнення 50306,60 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» 50306,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №1599/20-Тз/Х/01 від 01.10.2020 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Honda, державний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Ford, державний номер НОМЕР_2 , водієм якого скоєно ДТП, застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/1033267, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» було залишено без руху.

Позивачем у строк, встановлений судом, надано суду письмові пояснення з приводу усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2022 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/12532/22, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, залучено до участі у справі ОСОБА_1 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі №910/12532/22 була вручена відповідачу 28.12.2022.

06.02.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач повідомляє, що 27.01.2023 ним було сплачено позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 35353,80 грн. Решта суми, за твердженням відповідача, заявлена позивачем безпідставно, оскільки при здійсненні розрахунку належної до виплати суми страхового відшкодування позивачем не враховано коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу.

У відзиві відповідачем, серед іншого, заявлено клопотання про поновлення строку для подання відзиву, мотивоване тим, що представники відповідача наразі не мають безпечного доступу до офісу компанії для перегляду та опрацювання страхових справ; крім того відповідач зазначив, що затримка підготовки відзиву відбулась також через тривалі відключення електроенергії.

Враховуючи вказані доводи відповідача, суд визнає причини пропуску строку для подання відзиву поважними, а тому клопотання про поновлення строку для подання відзиву підлягає задоволенню.

07.02.2023 від позивача надійшла заява про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат.

10.02.2023 від позивача надійшло клопотання, в якому позивач, посилаються на сплату відповідачем суми відшкодування у розмірі 35353,80 грн, просить закрити провадження у справі на підставі ст. 231 Господарського процесуального кодексу України і покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Третя особа пояснень щодо позову не надала, своїм правом не скористалась.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.10.2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №1599/20-Тз/Х/01 (надалі - Договір), об`єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме автомобілем Honda, державний номер НОМЕР_1 , на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

22.11.2021 о 16 год 45 хв в м.Харкові по вул. Дружби Народів, 246, сталася ДТП за участі, зокрема, автомобіля Honda, державний номер НОМЕР_1 , та автомобіля Ford, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортним засобам завдано механічних пошкоджень.

Постановою Московського районного суду м.Харкова від 14.12.2021 у справі №643/20937/21 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акта №006.02708621-1 від 11.01.2022, у відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування, визначеного вказаним актом, та заяви страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов`язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів у загальній сумі 52806,60 грн на рахунок постачальника запчастин (Фізичної особи-підприємця Кондратьєвої О.І.) та виконавця ремонтних робіт (Фізичної особи-підприємця Лазарєва В.О.), що підтверджується платіжним дорученнями №1930778 від 12.01.2022 на суму 27015,00 грн та №1930817 від 12.01.2022 на суму 25791,60 грн.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 52806,60 грн право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Ford, державний номер НОМЕР_2 , встановлена у судовому порядку.

Згідно з інформацією з єдиної централізованої бази даних, наданою Моторним (транспортним) страховим бюро України на запит суду, станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Ford, державний номер НОМЕР_2 , була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/1033267 з встановленим розміром страхової суми за шкоду, заподіяну майну, - 130000,00 грн, франшизи - 2500,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У відповідності до рахунку № від 25.11.2021, виставленого Фізичною особою-підприємцем Лазарєвим В.О., та рахунку на оплату №22 від 17.12.2021, виставленого Фізичною особою-підприємцем Кондратьєвою О.І., загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda, державний номер НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження транспортного засобу в результаті ДТП склала 58606,60 грн.

Відповідачем не було надано заперечень щодо переліку та вартості робіт, зазначених у вищевказаних рахунках.

Разом з тим, суд зазначає, що страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Для долучення до матеріалів справи відповідачем надано копію Звіту №22/5656 від 30.12.2022, складеного суб`єктом оціночної діяльності - Фізичною особою-підприємцем Скребцовим Сергієм Олександровичем, відповідно до якого станом на 22.11.2021 коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Honda, державний номер НОМЕР_1 , становив 55,35%.

Відтак, враховуючи дані, наведені в рахунках № від 25.11.2021 та №22 від 17.12.2021, а також дані щодо значення коефіцієнта фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу, визначені у Звіті №22/5656 від 30.12.2022, з урахуванням визначених полісом №АТ/1033267 страхових сум та франшизи, розміру шкоди, право на вимогу якої перейшло до позивача, суд дійшов висновку, що по спірному страховому випадку у відповідача виник обов`язок відшкодувати позивачу витрати в розмірі 35353,80 грн.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Доказів звернення до відповідача із заявою про страхове відшкодування в порядку ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач суду не надав.

Судом враховується, що у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 465/4621/16-к та від 11.12.2019 у справі №465/4287/15 викладено правовий висновок стосовно того, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, а тому особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

В той же час у разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.

Як свідчать матеріали справи, 27.01.2023, тобто після звернення позивача з даним позовом до суду, відповідач сплатив позивачу належну до виплати суму страхового відшкодування у розмірі 35353,80 грн (факт чого підтверджується платіжною інструкцією від 27.01.2023 №33125 та позивачем визнається).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи наведене, провадження у справі в частині вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 35353,80 грн підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору.

В свою чергу, наявності підстав для стягнення з відповідача решти заявленої до стягнення суми відшкодування позивач належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України не довів.

За таких обставин, у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 14952,80 грн суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чим фактично позбавив відповідача можливості виплатити страхове відшкодування до моменту звернення позивача з даним позовом до суду), і не довів, що з боку відповідача мало місце порушення зобов`язання із виплати позивачу суми відшкодування за наслідками ДТП, що сталася 22.11.2021, витрати по сплаті судового збору та витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката суд покладає на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 231, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» суми страхового відшкодування у розмірі 35353,80 грн закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

2. В іншій частині позову відмовити.

3. Витрати по сплати судового збору та витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова