УХВАЛА

м. Київ

17.04.2023Справа № 910/14222/22

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" про відвід судді Мандриченка О.В. від розгляду справи № 910/14222/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" до Національної служби здоров`я України про стягнення 475 640,00 грн.

Без виклику представників сторін.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з Національної служби здоров`я України заборгованість у розмірі 475 640,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтувані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 5493-Е721-Рооо від 22.07.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 відкрито провадження у справі № 910/14222/22 та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2023 судом постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.03.2023.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 17.03.2023 та від 13.04.2023 відмовлено представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" Суязової Г.В. у задоволенні заяви про проведення судового засідання в режимі відео конференції.

До господарського суду 14.04.2023 представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" Суязовою Г. В., подано заяву про відвід судді Мандриченка О.В. від розгляду справи № 910/14222/22.

В обґрунтування заяви про відвід представник позивача посилається на існування сумнівів в неупередженості та об`єктивності складу суду в особі судді Мандриченка О.В. при вирішенні даної справи, оскільки суддею не були задоволені заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" Суязової Г. В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції із використанням власних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2023 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" Суязової Г. В. про відвід судді Мандриченка О.В. від розгляду справи № 910/14222/22 передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2023 заяву передано на розгляд судді Демидову В.О.

Судом розглянуто заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" про відвід судді Мандриченка О.В. від розгляду справи № 910/14222/22 та вирішено відмовити в її задоволенні, з огляду на наступне.

В обґрунтування заяви про відвід представник позивача вказує, що дана заява про відвід не є незгодою з процесуальним рішенням судді, а є незгодою з обмеженням прав позивача, оскільки з самого початку подання позовної заяви грубо порушуються права позивача щодо доступу до правосуддя. І мотивація ухвал про відмову у задоволенні клопотань додатково підтверджує сумніви позивача у неупередженості судді.

Разом з тим у заяві відсутні інші підстави окрім відмови представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" Суязової Г.В. у задоволенні заяви про проведення судового засідання в режимі відео конференції.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно із ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 35 цього Кодексу, статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Таким чином, з викладеного вбачається, що відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді.

Згідно із ч. ч. 7, 8, 11 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Згідно Європейської Хартії "Про закон "Про статус суддів" судді при виконанні своїх обов`язків повинні бути доступними та виявляти повагу по відношенню до осіб, які до них звертаються; повинні турбуватися про підтримання високого рівні компетентності, необхідного рівня вирішення справ в кожному конкретному випадку, оскільки від рішень судді залежить гарантія прав особи.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одночасно, ст. 15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23 від 19.05.2006р., незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно п.п.2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Із заяви вбачається, що фактично заявником викладено незгоду із діями судді у вчиненні процесуальних дій, які полягали у незгоді з прийнятими ухвалами Господарського суду міста Києва від 17.03.2023 та від 13.04.2023, якими відмовлено представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" Суязової Г.В. у задоволенні заяви про проведення судового засідання в режимі відео конференції.

Суд відзначає, що прийняті судом процесуальні рішення не можуть бути критерієм оцінки особистих переконань судді чи його дій, оскільки у випадку незгоди з процесуальними діями (судовими рішеннями) суду для учасників справи передбачено спеціальний порядок їх оскарження - шляхом подання апеляційної скарги на судові рішення, прийняті за наслідками розгляду спору, в тому числі шляхом включення заперечень на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, до апеляційної скарги на рішення суду.

Отже, з урахуванням вищевикладеного жодних обставин, передбачених частиною першою статті 35 ГПК України, які визначають підстави відводу судді від участі у розгляді справи, представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" про відвід судді Мандриченка О.В. у заяві не наведено, а відтак суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" про відвід судді Мандриченка О.В.

Як зазначено у п. 5 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Доведення наявності таких обставин покладається на сторону, яка заявляє відвід.

Так, за змістом положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Будь-яких належних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Мандриченка О.В. в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її упередженості при розгляді даної справи до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" з матеріалів справи та доводів заявника викладених у заяві про відвід судді не вбачається.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" про відвід судді Мандриченка О.В. від розгляду справи № 910/14222/22.

Керуючись статтями 35- 39, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" про відвід судді Мандриченка О.В. від розгляду справи № 910/14222/22.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.04.2023.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ