cправа № 922/1974/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. - головуючого, Багай Н. О., Сухового В. Г.,
секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,
за участю представників:
прокуратури - Гусарова А. В. (прокурор за посвідченням),
відповідача-1 - не з`явилися,
відповідача-2 - Гіля Є. В. (адвокат),
відповідача-3 - Гіля Є. В. (адвокат),
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Україна Нова"
про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі
за позовом Першого заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави
до: 1) Олексіївської сільської ради Первомайського району Харківської області,
2) фізичної особи ОСОБА_1 ,
3) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Україна Нова"
про визнання незаконними та скасування рішення, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та зобов`язання повернути земельні ділянки.
1. Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.08.2020 у позові відмовлено. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2020 залишене без змін з інших мотивів.
2. Додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.12.2020 у справі № 922/1974/19 стягнуто з Харківської обласної прокуратури на користь фізичної особи ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 69 грн; стягнуто з Харківської обласної прокуратури на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Україна Нова" витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 069 грн.
3. Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.03.2023 касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури залишено без задоволення, постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.12.2020 та додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 28.12.2020 у справі №922/1974/19 залишено без змін.
4. 17.03.2023 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Україна Нова" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/1974/19, в якій (заяві) відповідач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Первомайської місцевої прокуратури Харківської області на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Україна Нова" понесені судові витрати на загальну суму 10 039 грн, з яких 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, визначених у фіксованому розмірі та понесених заявником під час касаційного провадження у цій справі, зокрема, пов`язаних зі складанням відзиву на касаційну скаргу, підготовкою до розгляду та участю в судовому засіданні Верховного Суду, а також витрат на надіслання поштової кореспонденції суду та учасникам справи у сумі 39 грн.
5. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу під час касаційного провадження в справі Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Україна Нова" долучило до заяви такі докази:
1) копію договору про надання правничої допомоги від 10.03.2020 № 20/16;
2) копію додатку від 06.01.2021 до договору про надання правничої допомоги від 10.03.2020 № 20/16;
3) копію акта від 16.03.2023 до договору про надання правничої допомоги від 10.03.2020 № 20/16;
4) копію поштових чеків та накладних;
5) копію платіжного доручення від 17.03.2023 № 644 на суму 10 000 грн;
6) копію платіжного доручення від 17.03.2023 № 645 на суму 39 грн.
7) докази надсилання учасникам справи заяви про ухвалення додаткового рішення з доданими документами.
6. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 призначено розгляд заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Україна Нова" про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/1974/19 у судовому засіданні на 04.04.2023.
7. Заява відповідача-3 про ухвалення додаткового рішення розглядається судом касаційної інстанції у розумний строк з урахуванням Указу Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".
8. Колегія суддів, дослідивши заяву відповідача-3 про ухвалення додаткового рішення, дійшла висновку про необхідність задоволення зазначеної заяви в повному обсязі з огляду на таке.
9. Відповідно до частин 1- 3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
10. Згідно з частиною 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
11. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), відшкодовуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
12. Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
13. 01.03.2023, тобто ще до ухвалення Верховним Судом постанови від 14.03.2023 у цій справі, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Україна Нова" у поданому відзиві на касаційну скаргу заявило клопотання про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Первомайської місцевої прокуратури Харківської області 10 000 грн витрат на представництво інтересів відповідача у суді касаційної інстанції, 200 грн поштових витрат, 2800 грн витрат, пов`язаних з прибуттям у судові засідання, тобто заявником дотримано вимоги пункту 2 частини 8 статті 129 ГПК України щодо подання відповідної заяви.
14. У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).
Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності (такий висновок викладено в пунктах 44, 47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
15. Таким чином, у розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
16. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5- 7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (аналогічний правовий висновок викладено в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
17. Верховний Суд установив, що 16.03.2023 між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Україна Нова" як клієнтом та Адвокатським об`єднанням "Прецедент" було підписано акт до договору про надання правничої допомоги від 10.03.2020 № 20/16, відповідно до якого сторони визначили детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) згідно із договором про надання правничої допомоги від 10.03.2020 № 20/16 та додатком до нього від 06.01.2021.
18. Зазначеним актом сторони передбачили, що проведення усіх перелічених робіт у повному обсязі охоплюється передбаченою додатком до договору фіксованою сумою гонорару (винагороди) за надання адвокатом правничої допомоги, а саме 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.
19. За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (такий правовий висновок викладено в пункті 6.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
20. Згідно з платіжними інструкціями від 17.03.2023 № 644 та № 645 відповідач-3 перерахував на рахунок Адвокатського об`єднання "Прецедент" 10 000 грн із призначенням платежу: "Оплата за надання адвокатом правової допомоги згідно дог.№ 20/16 від 10.03.2020р. Без ПДВ" та 39 грн із призначенням платежу: "Компенсація фактичних витрат (витрати на поштовий зв`язок) згідно дог.№ 20/16 від 10.03.2020р. Без ПДВ" відповідно.
21. Зі змісту пункту 2 акта від 16.03.2023 вбачається, що Адвокатське об`єднання "Прецедент" надало клієнту такі роботи (послуги):
1) вивчення та правовий аналіз поданих клієнтом документів, розробка тактики захисту інтересів клієнта;
2) підготовка, підписання та подання заперечення проти відкриття касаційного провадження в інтересах клієнта (справа № 922/1974/19);
3) підготовка, підписання та подання відзиву на касаційну скаргу в інтересах клієнта;
4) підготовка, підписання та подання клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції;
5) прибуття до суду та участь у судових засіданнях, що відбулися 14.02.2023 та 14.03.2023.
22. У пунктах 3.45- 3.47 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19 викладено такий правовий висновок:
"Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад, написання процесуального документа чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок зі вчинення комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.
Отже, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні".
23. Наведеним висновком Верховного Суду підтверджуються доводи заявника про необхідність стягнення витрат, пов`язаних з участю в судовому засіданні Верховного Суду в цій справі, що відбулися 14.02.2023 та 14.03.2023, позаяк до складу зазначених витрат входять також витрати щодо підготовки адвоката до судового засідання.
24. Водночас у пунктах 127- 134, 141- 144, 146, 168, 169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 сформульовано такі висновки щодо комплексного застосування норм статті 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 126, 129 ГПК України, статті 30 Закону № 5076-VI у подібних правовідносинах:
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.
Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:
- фіксованого розміру,
- погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо".
25. Враховуючи зазначені правові висновки Великої Палати Верховного Суду, дослідивши докази, надані відповідачем-3 на підтвердження судових витрат у формі передбаченого договором № 20/16 фіксованого розміру гонорару, зважаючи на складність справи, кількість підготовлених процесуальних документів (заперечення проти відкриття касаційного провадження, відзив, клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції) і судових засідань (два засідання), тривалість розгляду справи судом касаційної інстанції, а також беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Україна Нова" про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі, а саме шляхом відшкодування за рахунок прокуратури 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем-3 у суді касаційної інстанції.
26. У судовому засідання 04.04.2023 представник прокуратури заявив усне клопотання про зменшення розміру витрат відповідача-3 на оплату правничої допомоги адвоката.
Обґрунтовуючи клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, прокурор зазначив, що зазначений розмір не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності та наголошує, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору. При цьому прокурор наголосив на безпідставному включенні адвокатом відповідача-3 до детального опису виконаних робіт (наданих послуг) частини робіт, а саме з підготовки, підписання та подання заперечення про проти відкриття касаційного провадження в інтересах клієнта, а також відзиву на касаційну скаргу.
27. Колегія суддів, розглянувши доводи прокурора, викладені у клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, дійшла висновку, що прокурор не довів надмірність понесених відповідачем-3 витрат на правову допомогу, оскілки у матеріалах справи наявні і заперечення проти відкриття касаційного провадження від 29.01.2021 на 4-х аркушах за підписом адвоката Гуля Є. В., що надійшли до Верховного Суду 02.02.2021, і відзив на касаційну скаргу від 01.03.2021 на 10 аркушах за підписом адвоката Гуля Є. В., що надійшли до Верховного Суду 03.03.2021.
Верховний Суд наголошує на тому, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).
З огляду на викладене суд касаційної інстанції відмовляє прокурору у задоволенні клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
28. Отже, враховуючи положення статей 86, 123, 126, 129 ГПК України, дослідивши докази, надані відповідачем-3 на підтвердження зазначених судових витрат, беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, необґрунтованість клопотання прокурора про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Україна Нова" про ухвалення додаткового рішення шляхом відшкодування за рахунок прокуратури 10 039 грн судових витрат, понесених відповідачем-3 у суді касаційної інстанції, що відповідає висновку, викладеному в пункті 169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
Заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Україна Нова" про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/1974/19 задовольнити.
Стягнути з Харківської обласної прокуратури на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Україна Нова" 10 039 (десять тисяч тридцять дев`ять) грн судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції.
Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ на виконання цієї додаткової постанови.
Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Ю. Я. Чумак
Судді Н. О. Багай