ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023м. ХарківСправа № 922/2197/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вектор-ХХІ", м. Харків
про стягнення 258 076,15 грн.
за участю представників:

позивача - Сапунцов В.Д.

відповідача - Бережний О.Л.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вектор-ХХІ", м. Харків про стягнення 258076,15 грн. по договору №04-4/1415-18 від 23.06.18р., а саме: 216546,79 грн. - пені та 41529,52 грн. - штрафу. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 21.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2197/22 за правилами загального позовного провадження.

12.01.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який долучено до справи.

06.02.2023 від відповідача надійшли доповнення до відзиву, які були долучені до матеріалів справи.

06.02.2023 від позивача надійшли письмові пояснення по справі, які також долучені до справи.

Протокольною ухвалою від 09.02.2023, керуючись п.3 ч.2 ст.185 ГПК України, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

13.03.2023 від позивача надійшли письмові заперечення по справі, які суд долучив до матеріалів справию

27.03.2023 від позивача надійшли письмові пояснення по справі, що судом долучені до справи.

05.04.2023 від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі, що також долучені до справи.

Представник позивача в судовому засіданні 06.04.2023 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.04.2023 проти позову заперечував повністю.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

23 червня 2018 року між НЕК "Укренерго" /замовник, позивач/ та ТОВ Фірма "Вектор-XXI» /підрядник, відповідач/ було укладено договір № 04-4/1415-18 (далі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого підрядник зобов`язався виконати за завданням замовника (позивача) роботи, пов`язані з технічним переоснащенням ОВП ПС-330 кВ "Прометей" шляхом заміни трансформатора власних потреб ITCH Дніпровська область, м. Дніпродзержинськ (теперішня назва - Кам`янське), вул. Лохвицького, 23 Інв. №6198, в тому числі, за потреби, з виконанням проектних робіт в частині корегування проектної документації за цим об`ємом, та передати замовнику закінчені (виконані) роботи (результат робіт), а замовник зобов`язався прийняти належно виконані роботи та здійснити оплату на умовах договору.

У відповідності до п. 1.2 договору підрядник (відповідач) повинен був виконати зобов`язання за договором не пізніше 31.10.2018 року.

Додатковою угодою №1 від 31.10.2018 до цього договору строк виконання зобов`язань було продовжено до 31.01.2019 року, а Додатковою угодою № 2 від 28.02.2019 року - до 22.03.2019 року.

Так, кінцевий строк виконання зобов`язання визначений у додатковій угоді № 2 був встановлений для підрядника (відповідача) до 22.03.2019 року.

Згідно з п. 2.2 договору, ціна договору складалася з вартості робіт, визначених у відповідних кошторисах робіт та вартості устаткування і загалом становила 4085668,36 грн з ПДВ.

20.03.2019 замовник (позивач) та підрядник (відповідач) підписали Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2019 року (проміжний), довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2019 року. Згідно із вказаною довідкою всього підрядником виконано роботи (з урахуванням придбаного устаткування) на суму 3492389,47 грн з ПДВ.

Втім, позивач в позові вказує, що підрядник (відповідач) не в повному обсязі виконав свої обов`язки за договором, а саме: не здійснив поставку панелі до ДГ, 3-х вимикачів автоматичних Compact NS 1000n 4р, розч. Micrologic 2 (п.п. 3,4 Переліку обладнання, поставку якого здійснює підрядник, згідно з додатком N9 1 до договору № 04-4/1415-18 від 23.06.2018р.), не виконав роботи з монтажу панелі до ДГ, 3-х вимикачів та 2 пусконалагоджувальні роботи поставленого обладнання, що передбачено проектно-кошторисною документацією.

У відповідності до абзацу 2 п. 7.3 договору за порушення строків виконання роботи підрядник сплачує замовнику згідно з частиною 2 ст. 231 Господарського кодексу України пеню в розмірі 0,1 % (нуль цілих одна десята відсотка) вартості робіт, строк виконання яких порушено, за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів підрядник повинен додатково сплатити штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості.

Відповідно до п.7.9. договору за прострочення виконання підрядником зобов`язань за договором нарахування штрафних санкцій припиняється через рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, період прострочення розраховується позивачем з 23.03.2019 по 22.03.2020 (365 днів, тобто 1 рік).

Розрахунок суми пені: 593278,89 грн х0,1%х 365 дн. = 216546,79 грн.

Розрахунок суми штрафу: 593278,89 грн х7% = 41529,52 грн.

Відтак, були заявлені позивачем вимоги до відповідача про стягнення 216546,79 грн пені та 41529,52 грн штрафу за порушення строку поставки товару, що разом складають ціну позову - 258076,31 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач, зокрема, вказує, що позовна заява мотивована тим, що відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором №04-4/1415-18 від 23.06.2018p., а саме не здійснив поставку панелі до ДГ 3-х вимикачів автоматичних Compact NS 1000n 4р розч. Micrologic 2 не виконав роботи з монтажу панелі до ДГ, 3-х вимикачів та 2 пусконалагоджувальні роботи поставленого обладнання, що передбачено проектно-кошторисною документацією.

Відповідач, не погоджуючись із позовом, стосовно вимикачів автоматичних Compact NS 1000n 4р. розч. Micrologic 2, -у відзиві зазначає наступне.

На виконання умов вказаного вище договору, заводом виробником в панель ДГ встановлено автоматичний вимикач "Metasol ABN 804с LSІS" виробництва Корея який є аналогом та відповідає проектним технічним вимогам, замість передбаченого по проекту вимикача Compact, про що, як вказує відповідач, замовника робіт повідомлено листом 23.09.2019р. за вих.№179/09.

Також листом від 04.02.2020р. за вих. №18/02 відповідач повідомив замовника, що відповідно до проекту тип вимикачів Compact NS 1000n 4р, не зможе виконати вимоги Дніпровських систем та ПС-330 кВ "Прометей", оскільки в ньому відсутній АВР (автоматичний вмикач резерву), тому відповідач встановив автоматичний вимикач "Metasol ABN 804с LSІS" та запропонував провести коригування проекту в цій частині з допоставкою АВР та їх монтажем на ЩВП.

Додатково відповідач вказує, що листом від 10.02.2020 за підписом начальника департаменту проектних робіт Светелік О.О. щодо дозволу на коригування робіт відповідача повідомлено, що НЕК "Укренерго", як автор проекту, не заперечує щодо внесення змін до проектної документації по вказаному об`єкту. У відповідь на даний лист ТОВ Фірма "Вектор-XXI" на адресу департаменту проектних робіт Дніпровського регіону ПрАТ НЕК "Укренерго" направило зміни до проекту Технічне переоснащення ОВП ПС 330 кВ "Прометей" шляхом заміни трансформатору власних потреб ІTCH Дніпровська область м. Дніпродзержинськ., вул. Лохвицького, 23" в частині заміни автоматичних вимикачів Compact NS 1000n 4р та Compact NSX 630N 4р. на "Metasol ABS 1004b IS" nf Metasol ABN 804с" при цьому ВП "Дніпровські ЕС" не заперечують щодо вказаних змін, але дана пропозиція з невідомих причин досі не прийнята, а поставлені вимикачі "Metasol" у кількості 3 шт. до теперішнього часу знаходяться у позивача по справі.

Щодо панелі ДГ відповідач зазначив, що ТОВ Фірма "Вектор-ХХ" здійснена її поставка на ОВП ПС 330 кВ "Прометей" монтаж та пусконалагоджувальні роботи поставленого обладнання, що підтверджується протоколом робочої наради щодо реалізації проекту "Технічне переоснащення ОВП ПС 330 кВ "Прометей" шляхом заміни трансформатору власних потреб 1TCH Дніпровська область м. Дніпродзержинськ, вул. Лохвицького, 23 від 23.07.2020р.

Також, відповідач вказує, що ТОВ Фірма "Вектор-ХХ" неодноразово направляла на адресу позивача акти виконаних робіт, серед яких і виконані монтажні та пусконалагоджувальні роботи з встановлення панелі ДГ, щитків, муфт та силових кабелів, але до теперішнього часу вони не підписані, хоча роботи з технічного переоснащення ОВП ПС 330 кВ "Прометей" виконані та вона функціонує в штатному режимі.

Отже, за твердженнями відповідача, ТОВ фірма "Вектор-ХХІ" змонтувала на підстанції 330 кВ "Прометей" згідно договору трансформатор власних потреб, дизель-генераторну установку панель дизель-генератора, проте, при реалізації проекту виникли деякі обставини, а саме, проект був технічно недосконалий в частині того, що обладнання, яке планувалося встановити (автоматичні вимикачі фірми "Шнайдер електрик") не могли виконувати функцію автоматичного включення резерву (АВР) через те, що не мали додаткового обладнання. ТОВ Фірма "Вектор-ХХІ" було запропоновано встановити аналогічні автоматичні вимикачі, які могли виконувати дану функцію.

Відповідач також зазначає, що дозвіл на зміну проекту за погодженням є у складі договору; НЕК "Укренерго" погодився усно на це, тому були закуплені автоматичні вимикачі, які повністю могли виконувати цю функцію; після закупівлі замовник відмовився проводити коригування проекту. Так, на даний час на підстанції 330 кВ "Прометей" знаходиться змонтована панель дизель-генератору вартістю 110500 грн (локальний кошторис №2-1-3), до якої підключений дизель-генератор для аварійного живлення власних потреб підстанції.

Крім того, як стверджує відповідач, на цю панель змонтований один з трьох вищеозначених автоматичних вимикачів. Відповідач також зазначає, що ці вимикачі були завезені на територію підстанції, але керівництво підстанції відмовилось брати їх на зберігання за товарно-транспортними накладними, хоча й залишило їх на складі підстанції; до теперішнього часу НЕК Укренерго не сплатило кошти на рахунок ТОВ фірма "Вектор-ХХІ" за змонтовану панель дизель-генератору зі змонтованим автоматичним вимикачем.

Щодо розрахунку штрафних санкцій наведених позивачем відповідач зазначив, що позивач розраховує період прострочення починаючи з 23.03.2019р. по 22.03.2020р. тобто за один рік, але, відповідач звертає увагу, що частиною шостою ст. 232 ГК України передбачено те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Даним приписом визначено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. Отже розрахунок штрафних санкцій позивача вважає помилковим.

Виходячи з викладених доводів, відповідач наполягає, що в діях ТОВ Фірма "Вектор-ХХ" відсутні порушення умов договору №04-4/1415-18 від 23.06.2018р. та додаткових угод до нього, тому вважає позовні вимоги безпідставними.

В додаткових письмових поясненнях до відзиву відповідач вказує, що в процесі виконання робіт за договором №04-4/1415-18 від 23.06.2018р. з`ясувалося що вимикачі Comрact NS 1000n 4p., розч. Micrologic 2 не зможе виконати вимоги Дніпровських систем та ПС-330 кВ "Прометей", оскільки в ньому відсутній АВР (автоматичний вмикач резерву), тому ТОВ Фірма "Вектор-ХХІ" листом від 16.12.2019р. за вих. №210/12 звернулося до замовника робіт - начальника Регіонального центру організації будівництва Дніпровського регіону з пропозицією заміни вимикачів Comрact NS 1000n 4p., розч. Micrologic 2 на "Metasol ABN 804с LSIS".

У відповідь на зазначений лист ТОВ Фірма "ВЕКТОР-ХХІ" отримала письмове повідомлення "Щодо можливості погодження вимикачів" від 11.01.2020р. за вих. №01/1033 з якого, як вказує відповідач, вбачається, що начальник Регіонального центру організації будівництва Дніпровського регіону в цілому не заперечує проти такої заміни, але для узгодження цього питання відсилає до генерального проектувальника. Отримавши таку відповідь ТОВ Фірма "ВЕКТОР-ХХІ" листом "щодо заміни вимикачів", від 04.02.2020р. за вих. 18/02, звернулася до начальника Департаменту проектних робіт. З відповіді начальника Департаменту проектних робіт від 10.02.2020р. за вих. №01/5492 вбачається, що НЕК "Укренерго", як автор проекту, не заперечує проти внесення змін до проектної документації, але тільки у разі прийняття замовником рішення про коригування проекту.

Отже, як вказує відповідач, за відсутності заперечень щодо заміни вимикачів з Comрact NS 1000n 4p., розч. Micrologic 2 на "Metasol ABN 804с LSIS", та за фактичним погодженням такої заміни замовником робіт - ТОВ Фірма "Вектор-ХХІ" встановила в панель дизель-генератора вимикач автоматичний "Metasol ABN 804c LSIS". Після встановлення в панель дизель-генератора вимикача "Metasol ABN 804c LSIS" та проведення пусконалагоджувальних робіт з`ясувалося що дизель-генератор працює в штатному режимі, як на період перевірки так і по теперішній час.

В поясненнях позивач вказує, що підрядник (відповідач) не в повному обсязі виконав свої обов`язки за договором, а саме: не здійснив поставку панелі до ДГ, 3-х вимикачів автоматичних Compact NS 1000n 4p, розч. Micrologic 2 (п.п. 3,4 Переліку обладнання, поставку якого здійснює підрядник, згідно з додатком № 1 до договору № 04-4/1415-18 від 23.06.2018р.), не виконав роботи з монтажу панелі до ДГ, 3-х вимикачів та 2 пусконалагоджувальні роботи поставленого обладнання, що передбачено проектнокошторисною документацією.

Так, зазначене вище обладнання, за твердженнями позивача, не пройшло комплексного випробування та на сьогодні не оформлено актом готовності до експлуатації, у відповідності до нормативного документа "Введення в роботу технічно переоснащених або замінених складових частин діючих об`єктів магістральних електричних мереж без призупинення процесу передавання електроенергії" (настанова СОУ НЕК 20.262:2018, затвердженим наказом "НЕК "Укренерго" від 20.08.2018 № 428).

При цьому, позивач вказує, що, у відзиві зазначається про те, що відповідач направляв зміни до проекту (відповідь на лист Департаменту проектних робіт НЕК "Укренерго" від 10.02.2020 № 01/5492), проте, станом на 06.02.2023 затверджена змінена проектна документація у відповідності до умов договору на розгляд структурного підрозділу "Укренерго" (що безпосередньо є відповідальним за виконання умов договору) так і не надходила.

Щодо актів виконаних робіт, позивач зазначає, що НЕК "Укренерго" неодноразово повідомляла ТОВ Фірма "Вектор ХХІ" (листами від 05.08.2020 № 01/28091, від 19.07.2021 № 01/30485) про неможливість прийняття виконаних робіт до усунення всіх зауважень замовника у повному обсязі.

Виходячи з вищенаведеного, позивач вважає, що ТОВ Фірма "Вектор-ХХІ" не виконав в повному обсязі свої зобов`язання за договором, а саме фактично на власний розсуд, без належного погодження із замовником - НЕК "Укренерго" здійснив поставку та встановлення обладнання, яке за своїми технічними характеристиками не відповідає умовам укладеного договору.

Також, за твердженнями позивача, є безпідставними доводи відповідача про те, що поставлене обладнання функціонує на об`єкті НЕК "Укренерго" в штатному режимі, так як такий висновок ґрунтується лише на припущеннях самого відповідача та не є підтвердженим відповідними доказами, якими могли бути у даному випадку лише підписані з обох сторін акти виконаних робіт відповідно до умов договору.

В додаткових поясненнях позивач, зокрема вказав, що, у відповідності до картки бізнес-процесу від 15.05.2018 "Організація будівництва (об`єкти які не входять до складу реєстру проектів)", для отримання погодження проектної документації у встановленому порядку, ТОВ Фірма "Вектор-ХХІ" потрібно було направити саме проектну документацію, а не запит на зміну параметрів, до уповноваженого представника позивача, а саме до відповідальної особи, яка була визначена відповідно до п.4.6.4. договору - начальника регіонального центру організації будівництва Дніпровського регіону Калентєєва С.А., після чого вказана особа організувала б розгляд проектної документації у вказаному вище порядку. Та тільки б після погодження всіма учасниками бізнес-процесу проектна документація могла бути погоджена заступником директора.

В свою чергу, за твердженнями позивача, відповідач, отримавши листом від 10.02.2020 № 01/5492 дозвіл від автору проекту щодо внесення змін до проектної документації, мав би внести зміни до проектної документації та надати її на розгляд позивачу - НЕК "Укренерго", чого відповідачем зроблено не було.

Отже, на думку позивача, у НЕК "Укренерго" були відсутні правові підстави приймати запропоновані відповідачем - ТОВ Фірма "Вектор-ХХІ" пропозиції щодо зміни проектної документації до договору.

В додаткових поясненнях по справі відповідач стверджує, що він не отримував від ПрАТ "НЕК "Укренерго" вказану вище картку бізнес-процесу від 15.05.2018, не ознайомлювався з її змістом; вважає посилання на неї недоцільними, так як це не є документом, який регулює відносини сторін.

Відповідач вказує, що позивач у позовній заяві і у письмових поясненнях від 06.02.2023 зазначає інформацію, яка не відповідає дійсності, а саме, що відповідач (підрядник за договором №04-4/1415-18 від 23.06.2018, далі - договір) не здійснив поставку панелі до ДГ трьох вимикачів автоматичних Compact NS 1000n 4р, розч. Micrologic 2, не виконав роботи з монтажу панелі до ДГ, 3-х вимикачів та 2 пусконалагоджувальні роботи поставленого обладнання, що передбачено проектною документацією.

Так, за відомостями відповідача, останній, на виконання зобов`язання за договором придбав автоматичні вимикачі АБ81004b 1000А 100кА у кількості 3 шт. та автоматичний вимикач АБМ804с 630А 45кА у кількості 1 шт. на загальну суму 211800,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №1650 від 29.07.2019. Також, відповідач придбав панель ДГ з автом. вимикачем 630А у кількості 1 шт. на загальну суму 132600,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №828 від 05.09.2019 №828.

У листі від 23.09.2019 вих. №179/09 ТОВ Фірма "Вектор-ХХІ" повідомила ПрАТ "НЕК "Укренерго" про постачання автоматичних вимикачів, попросило їх узгодження і включення до актів.

ТОВ Фірма "Вектор-ХХІ" вказує, що ним вжито всіх залежних від нього заходів для належного виконання зобов`язання за договором, а саме: зверталося до ПрАТ "НЕК "Укренерго" із листами про надання проектної документації та доступу до робочого місця, повідомляло про необхідність заміни автоматичних вимикачів на інші, їхнє придбання, поставку на робоче місце, просило погодити здійснити коригування проектної документації, активно вело діяльність щодо виконання зобов`язання за договором, повідомляло всю наявну інформацію замовнику, а тому в даному випадку відсутня вина відповідача у вчиненні такого порушення зобов`язання.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані до суду та викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, у відповідності до п. 1.2 договору підрядник (відповідач) повинен був виконати зобов`язання за договором не пізніше 31.10.2018 року; Додатковою угодою №1 від 31.10.18 до цього договору строк виконання зобов`язань було продовжено до 31.01.19 року, а додатковою угодою № 2 від 28.02.19 року - до 22.03.19 року.

Відтак, кінцевий строк виконання зобов`язання визначений у додатковій угоді №2 був встановлений для підрядника (відповідача) до 22.03.2019 року.

Згідно з п. 2.2 договору, ціна договору складалася з вартості робіт, визначених у відповідних кошторисах робіт та вартості устаткування і загалом становила 4085668,36 грн з ПДВ.

20.03.2019 замовник (позивач) та підрядник (відповідач) підписали Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2019 року (проміжний), Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2019 року. Згідно із вказаною довідкою всього підрядником виконано роботи (з урахуванням придбаного устаткування) на суму 3492389,47 грн з ПДВ.

Так, оскільки, сторонами не було підписано Акт приймання передачі устаткування на суму, згідно з розрахунком: 4085668,36 грн. - 3492389,47 грн., то вартість робіт, строк виконання яких порушено, становить 593278,89 грн. з ПДВ.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що підрядник (відповідач) не в повному обсязі виконав свої обов`язки за договором, а саме: не здійснив поставку панелі до ДГ, 3-х вимикачів автоматичних Compact NS 1000n 4р, розч. Micrologic 2 (п.п. 3,4 Переліку обладнання, поставку якого здійснює підрядник, згідно з додатком №1 до договору № 04-4/1415-18 від 23.06.2018р.), не виконав роботи з монтажу панелі до ДГ, 3-х вимикачів та 2 пусконалагоджувальні роботи поставленого обладнання, що передбачено проектнокошторисною документацією.

Відповідно до ч.1 статті 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Згідно статям 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

У відповідності до абзацу 2 п. 7.3 договору за порушення строків виконання роботи підрядник сплачує замовнику згідно з частиною 2 ст. 231 Господарського кодексу України пеню в розмірі 0,1 % (нуль цілих одна десята відсотка) вартості робіт, строк виконання яких порушено, за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів підрядник повинен додатково сплатити штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості.

Відповідно до п.7.9. договору за прострочення виконання підрядником зобов`язань за договором нарахування штрафних санкцій припиняється через рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З огляду на вищевикладене, період прострочення розраховується: з 23.03.2019 по 22.03.2020 (365 днів, тобто 1 рік).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку пені, судом встановлено, що нарахування пені здійснено за ставкою, яка відповідає положенням частини 2 ст. 231 Господарського кодексу України, у зв`язку з чим, суд вважає обґрунтованим позовні вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 216546,79 грн.

Відповідно до статті 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Схоже правило міститься в частині третій статті 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, за змістом наведених норм суд має право зменшити розмір санкцій зокрема з таких підстав, у разі якщо:

- належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора;

- якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин.

Такий перелік не є вичерпним, оскільки частина третя статті 551 ЦК України визначає, що суд має таке право і за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тлумачення ч. 3 ст. 551 ЦК свідчить, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них. Таку правову позицію викладено у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 15.02.2018 у справі №467/1346/15-ц, від 04.04.2018 у справі №367/7401/14-ц та від 26.09.2018 у справі №752/15421/17.

Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.10.2020 у справі №904/5645/19; від 14.04.2021 у справі № 922/1716/20).

Верховний Суд також зауважує, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (постанови Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 923/536/18; від 10.04.2019 у справі № 905/1005/18; від 06.09.2019 у справі у справі № 914/2252/18; від 30.09.2019 у справі №905/1742/18; від 14.07.2021 у справі № 916/878/20 та інші).

Саме суд першої та апеляційної інстанцій користується певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення (постанови Верховного Суду від 03.03.2019 у справі № 925/74/19; від 02.06.2021 у справі № 5023/10655/11 (922/2455/20) та інші).

Отже, питання про зменшення розміру штрафних санкцій вирішується судом (першої та апеляційних інстанцій) на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії, яка вчиняється на розсуд суду та не свідчить про втручання суду в договірні відносини сторін. (Постанова Верховного суду від 24 травня 2022 року в рамках справи № 910/10675/21).

Приймаючи до уваги, що позивачем не зазначається про понесення будь-яких збитків, у зв`язку з не виконанням відповідачем умов договору, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для зменшення розміру пені на 50%, у зв`язку з чим, стягненню підлягає пеня в сумі 129038,08 грн. В іншій частині заявленої до стягнення пені слід відмовити.

Здійснивши перевірку нарахованого позивачем штрафу, суд вважає його арифметично вірним, у зв`язку з чим, стягненню з відповідача підлягає штраф в сумі 41529,52 грн.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Виходячи з вищенаведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню підлягає пеня в сумі 129038,08 грн., та штраф у розмірі 41529,52 грн. В іншій частині заявлених позовних вимог слід відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 526, 546, 548, 549, 610-612, 625, 629, 631 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вектор-ХХІ" (69001, м. Харків, пр. Гагаріна, 1, оф 318, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ) пеню в сумі 129038,08 грн., штраф в сумі 41529,52 грн., судовий збір в сумі 3871,15 грн.

В частині стягнення пені в сумі 123835,05 грн., - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "17" квітня 2023 р.

Суддя Л.В. Шарко