УХВАЛА

м. Київ

20.04.2023Справа № 910/19423/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Коваленко М.О., розглянувши матеріали справи

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Теплобуд»

про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/19423/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Квас Бевериджиз»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Теплобуд», Акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі філії «Оператор газотранспортної системи України» Акціонерного товариства «Укртрансгаз», Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»

про стягнення безпідставно набутих коштів, інфляційних витрат

за участі представників:

від боржника 1 (заявника) - не з`явився;

від боржника 2 - не з`явився;

від боржника 3 - не з`явився;

від стягувача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Квас Бевериджиз» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Теплобуд», Акціонерного товариство «Укртрансгаз» в особі Філії «Оператор газотранспортної системи України» Акціонерного товариства «Укратрансгаз», Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про стягнення безпідставно набутих коштів, інфляційних витрат та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 залишеного без мін постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна Фірма «Теплобуд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Квас Бевериджиз» безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 1519073 грн 15 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 22785 грн 75 коп. Стягнуто з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Квас Бевериджиз» безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 58105 грн 78 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 871 грн 39 коп. Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Квас Бевериджиз» безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 82635 грн 05 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1240 грн 81 коп. В іншій частині позову відмовлено.

10.04.2023 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 видано відповідні накази.

11.04.2023 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Теплобуд» надійшла заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/19423/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2023 прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання на 20.04.2023.

Представники боржника 1 (заявника), боржника 2, від боржника 3 та стягувача в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Теплобуд» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/19423/20 слід відмовити з наступних підстав.

Подана до суду заява ТОВ «Виробничо - комерційна фірма «Теплобуд» обґрунтована тим, що 30.04.2023 на запит Постачальника від 29.03.2023 щодо фактичного обсягу спожитого газу Споживачем на адресу Постачальника надійшов оновлений розрахунок АТ «Оператор-газорозподільної системи «Запоріжгаз» відповідно до якого фактичний обсяг споживання природного газу Споживачем у лупні 2018 року становить 160062 куб.м., вартість якого згідно Договору постачання природного газу №53/17Г від 20.12.2017 становить 1519073,15 грн. Заявника вказує, що заборгованість позивача перед відповідачем 1 за Договором постачання природного газу №53/17Г від 20.12.2017 у розмірі 1519073,15 грн зараховано, як добровільне погашення боргу відповідача 1 перед позивачем за рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2022 у справі №910/19423/20.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до положень статті 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Статтями 202, 203 Господарського кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Отже, заява про зарахування зустрічних вимог є одностороннім правочином.

Відповідно до положень статті 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 914/3217/16 зазначено, що вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо).

З огляду на положення чинного законодавства, зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку має на меті оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, що становлять предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.

Водночас однією із важливих умов, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог, є безспірність вимог, які зараховуються, а саме відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань. Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи невідповідність будь-якій із наведених умов виключає можливість зарахування у добровільному порядку.

Таким чином, для дослідження законності заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог слід встановити наявність таких умов: зустрічність вимог, однорідність цих вимог, строк виконання яких настав та прозорість вимог, тобто відсутність спору між сторонами щодо характеру зобов`язання, його змісту та умов виконання, оскільки лише за наявності всіх умов у сукупності можливо здійснити таке зарахування.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В той же час, заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність заборгованості позивача перед відповідачем 1 за Договором постачання природного газу №53/17Г від 20.12.2017 у розмірі 1519073,15 грн, зокрема, не надано згаданий заявником оновлений розрахунок АТ «Оператор-газорозподільної системи «Запоріжгаз» щодо фактичного обсягу спожитого газу позивачем у липні 2018 року.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Теплобуд» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/19423/20.

Керуючись ч.2 ст.232, 233, 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - комерційна фірма «Теплобуд» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/19423/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в установленому законом порядку.

Дата підписання: 21.04.2023

Суддя Я.В. Маринченко