ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2023м. ХарківСправа № 922/174/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Бикова Костянтина Володимировича, м.Харків
до Фізичної особи-підприємця Абраменка Андрія Олеговича,Київська обл., с.Переселення
про стягнення коштів 276 223,85 грн.
за участю представників:

позивача:Лебедєв Д.В.;

відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Биков Костянтин Володимирович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Абраменка Андрія Олеговича про стягнення 276 223,85 грн., з яких: заборгованість по сплаті орендних платежів за Договором оренди (найму) нежитлових приміщень №7 від 14.07.2022 складає 249 961,00 грн, заборгованість по сплаті комунальних платежів за Договором оренди (найму) нежитлових приміщень №7 від 14.07.2022 складає 5137,85 грн., компенсаційний платіж 21 125,00 грн.

Крім цього позивач просить стягнути на його користь сплачений судовий збір 4143,36 грн. та витрати на правову (правничу) допомогу 25 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.01.2023 відкрито провадження по справі; визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 03.02.2023 об 11:00.

Розгляд справи в підготовчому засіданні неодноразово відкладався задля забезпечення принципу змагальності та реалізації прав сторін на повне та об`єктивне встановлення всіх обставин справи в умовах дії в Україні воєнного стану.

Протокольною ухвалою від 24.03.2023 на підставі п.3 ч.2 ст.185 ГПК України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 12.04.2023 об 12 : 45.

Ухвалою суду від 10.04.2023 виправлено описку в часі судового засідання, зазначено вірний час судового засідання 12.04.2023 - «11:45» замість " 12:45".

Представник позивача у судовому засіданні 12.04.2023 позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні.

Відповідач відзив на позов не надав, про дату та час судового засідання був сповіщений телефонограмою. 11.04.2023 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у якому адвокат Клименко Е.Н.. зазначає про неможливість взяти участь у судовому засідання внаслідок зайнятості у іншому судовому засіданні.

Господарський суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників справи. У частині 2 вказаної статті визначено, що учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Виходячи з викладених обставин поважність причин неявки в судове засідання представника відповідача судом не встановлена.

Господарський суд наголошує, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, питання щодо необхідності забезпечення участі свого представника в судовому засіданні, кожна сторона учасник судового процесу вирішує самостійно.

Суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

В цьому випадку підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні відсутні.

На підставі викладеного клопотання представника відповідача від 11.04.2023 про відкладення розгляду справи залишається судом без задоволення.

Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне.

14.07.2022 між Фізичною особою-підприємцем Биковим Костянтином Володимировичем (надалі-Суборендодавець, Позивач) та Фізичною особою-підприємцем Абраменко Андрієм Олеговичем (надалі - Суборендар, Відповідач) було укладено Договір №7 оренди (найму) нежитлових приміщень за умовами якого Суборендодавець зобов`язався передати Суборендарю в тимчасове платне користування приміщення, а Суборендар зобов`язався прийняти, оплатити користування і повернути Приміщення Суборендодавцю на умовах визначених цим Договором.

Площа приміщення, що передається згідно Договору становить 422,5 кв.м. торгової площі. (п.1.1 Договору)

Передане Суборендарю приміщення не є власністю Суборендодавця, а нележить Суборендодавцю на праві користування на підставі Договору оренди нежитлових приміщень №25 від 01.07.2022р., укладеному з власником даних Приміщень (п.1.2 Договору).

Термін дії цього Договору: Договір укладений сторонами з 14.07.2022 року по 30.09.2022 року включно, та може достроково розірваний за взаємною згодою Сторін або в односторонньому порядку, у випадках, визначених цим Договором. Термін оренди Приміщення починається з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі Приміщення в оренду і закінчується з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі (повернення) Приміщення з оренди (п.2.1, 2.2 Договору)

Відповідно до п.4.1 Договору розмір орендної ставки на період з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року за користування 1 кв.м приміщення становить 694,00 грн. У подальшому сторони домовилися про обговорення розміру орендної ставки 23.09.2022.

У пункті 4.5 Договору сторони визначили, зокрема, що орендна плата за всю площу Приміщення за період з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року за цим Договором розраховується за такою формулою : Орендна плата = орендна ставка х площа приміщення, та складає з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року: 694,00 грн х 422,5 кв.м.=293 215,00 грн.

Пунктом 4.9.2 Договору сторони визначили, що до 17.08.2022 року Суборендар зобов`язаний сплатити Суборендодавцю орендну плату за липень та серпень місяць в розмірі 293 215,00 грн.

До 05.09.2022 Суборендар зобов`язаний сплатити Суборендодавцю орендну плату за період з 01.09.2022 року по 30.09.2022 року в розмірі 293 215,00 грн.

Факт передачі в оренду нежитлових приміщень за договором підтверджується Актом приймання-передачі нежитлових приміщень від 14.07.2022, який підписаний обома сторонами без жодних зауважень чи застережень, в тому числі щодо стану переданого в оренду нерухомого майна.

Як вбачається із матеріалів справи, за період з 01.09.2022 по 30.09.2022 позивачем у відповідності до п.4.5 Договору було нараховано відповідачу до сплати орендні платежі на суму 293 215,00 грн. Відповідачем орендна плата була здійснена тільки на суму 43 253,40 грн., внаслідок чого заборгованість останнього по орендній платі становить 249 961,00 грн.

Наведена обставина стала підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості по сплаті орендних платежів за Договором оренди (найму) нежитлових приміщень №7 від 14.07.2022 у розмірі 249 961,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до статті 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором та передав відповідачу в строкове платне користування майно (нерухомість). В той же час, докази повної сплати відповідачем обумовлених Договором платежів за користування орендованим майном за період з 01.09.2022 по 30.09.2022 в матеріалах справи відсутні.

За розрахунком позивача сума заборгованості відповідача по сплаті орендних платежів за Договором оренди (найму) нежитлових приміщень №7 від 14.07.2022 складає 249 961,00 грн.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованість не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

З огляду на зазначені приписи та умови укладеного між суб`єктами господарювання правочину, зокрема порядок та строки оплати за користування орендованим майном, суд констатує, що заборгованість з орендної плати у розмірі 249 961,00 грн підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, не спростована відповідачем, а відтак підлягає до стягнення з останнього в повному обсязі.

Пунктом 4.6 Договору встановлено, що додатково Суборендар компенсує Суборендодавцю витрати Суборендодавця на обслуговування і забезпечення Торгового Центру, у разі їх фактичного понесення Суборендодавцем. Компенсаційний платіж включає в себе наступні витрати Суборендодавця по обслуговуванню і забезпеченню Торгового Центру: послуги з адміністрування будівлі; прибирання загальних місць користування; інформаційна підтримка відвідувачів; прибирання території, вивіз снігу; страхування Торгового Центру на випадок пожежі, протиправних дій третіх осіб, аварії устаткування; пожежна та охоронна сигналізація і т.д.

Компенсаційний платіж визначається за ставкою 50,00 грн. за 1 кв.м. орендованих Приміщень.

З урахування наведеного підлягає задоволенню як правомірна та обґрунтована Позивачем вимога про стягнення з відповідача у відповідності до п.4.6 Договору компенсаційного платежу у розмірі 21 125,00 грн.

Також, пунктом 4.8 Договору встановлено, що Суборендар щомісячно відшкодовує Суборендодавцю витрати на оплату використаної в Приміщенні електроенергії і стан електромереж, а також спожиті комунальні послуги: водопостачання, водовідведення, теплопостачання, вивезення сміття, тощо на підставі рахунків, виставлених Суборендодавцем протягом 3 банківських днів з дати отримання рахунку.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до п.4.8 Договору позивачем було виставлено відповідачу рахунок-фактуру №2 від 21.09.2022 по сплаті комунальних платежів за Договором оренди (найму) нежитлових приміщень №7 від 14.07.2022 на суму 5137,85 грн. Доказів оплати відповідачем виставленого рахунку матеріали справи не містять, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про обґрунтованість та задоволення вимог в цій частині.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 25 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень ч. 3. ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положеннями ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Положеннями ст. 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25 000,00 грн. позивач надав: копію договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 07.12.2022 та копію платіжної інструкції №1 від 11.12.2022 на суму 25 000,00 грн.

Згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду не надав. Доказів неспівмірності заявлених витрат до суду також надано не було.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Дослідивши надані докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також враховуючи повне задоволення позову, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача по стягненню з відповідача судових витрат на правову (правничу) допомогу у розмірі 25 000,00 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов задоволено повністю, у відповідності до вимог ст.129 ГПК України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у розмірі 4143,36 грн.

Керуючись ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 247, 252, 256, 263 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Абраменка Андрія Олеговича ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Бикова Костянтина Володимировича ( АДРЕСА_2 ; код РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість по сплаті орендних платежів 249 961 грн. 00 коп., заборгованість по сплаті комунальних платежів 5137 грн. 85 коп., компенсаційний платіж 21 125 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору 4143 грн. 36 коп. та витрати на правову (правничу) допомогу 25 000 грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "17" квітня 2023 р.

Суддя С.Ч. Жельне