ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2023 р. Справа № 922/987/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (адреса: 04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 6-В, корп. 4; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросет" (адреса: 64251, Харківська обл., Балаклійський р.-н, с. Шебелінка, вул. Центральна, буд. 57; )
про стягнення 28951,94 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросет" (далі - відповідач) 28951,94 грн. відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог позивач, зокрема, вказує на те, що 12.10.2021 у с. Полова, Чернігівська обл. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю належного Товариству з обмеженою відповідальністю "Агросет" комбайну д. н. з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та належного Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрейн Транс" автомобіля "Сканія Р 420", д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Винним у скоєнні ДТП визнано водія комбайна д. н. з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросет". Сума завданих збитків щодо ремонту автомобіля "Сканія Р 420", д.н.з. НОМЕР_2 склала 28951,94 грн. Оскільки автомобіль "Сканія Р 420", д.н.з. НОМЕР_2 на момент скоєння ДТП був застрахована позивачем, і сума страхового відшкодування виплачена, останній просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросет" вартість заподіяної матеріальної шкоди.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.03.2023 відкрито провадження у справі № 922/987/23; справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, за наявними в справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом трьох днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом трьох днів з дня отримання відповіді на позов.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання останнім можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами поштового зв`язку на їх юридичні адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань направлено копію ухвали від 20.03.2023 про відкриття провадження у справі.

Позивачем копію ухвали від 20.03.2023 отримано, про що свідчить зворотне поштове повідомлення № 006243/1, згідно з яким на адресу останнього надсилалась поштова кореспонденція (а. с. 41).

Відповідач також отримав копію ухвали від 20.03.2023, про що свідчить зворотне поштове повідомлення № 006243/2, згідно з яким на адресу останнього надсилалась поштова кореспонденція (а. с. 40).

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про розгляд даної справи, а останні в розумінні вимог ст. 120 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про розгляд судом справи.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

Розглянувши подані на розгляд суду матеріали, суд вважає їх достатніми для прийняття рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 17.12.2020 між позивачем, як страховиком, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрейн Транс», як страхувальником, укладено договір добровільного страхування заставного наземного транспорту «Каско» № 016345/4055/0000067 (а. с. 15-16), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом (в т.ч. автомобіля «Сканія Р420», д. н. з. НОМЕР_2 ) та прикріпленим до нього ззовні та всередині додатковим обладнанням.

12.10.2021 в с. Павлова Чернігівської обл. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Сканія Р420», д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та комбайну John Deere д. н. з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24.11.2021 у справі № 742/3983/21 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, 124 КУпАП.

Власник транспортного засобу «Сканія Р420», д. н. з. НОМЕР_2 ТОВ «Агрейн транс» звернувся до позивача з заявою № 00465989 від 13.10.2021 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору «Каско» № 016345/4055/0000067.

Згідно з протоколом огляду транспортного засобу № 00465989 встановлено наявність у транспортного засобу «Сканія Р420», д. н. з. НОМЕР_2 механічних ушкоджень, які були заподіяні в результаті ДТП.

Згідно з Ремонтною калькуляцією № 00465989 від 14.03.2022 складеній в системі Audatex, визначено вартість відновлювальних робіт транспортного засобу «Сканія Р420», д. н. з. НОМЕР_2

На підставі заяви власника транспортного засобу «Сканія Р420», д. н. з. НОМЕР_2 № 00465989 від 13.10.2021 (а. с. 10), полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, протоколу огляду транспортного засобу № 00465989, ремонтної калькуляції № 00465989 від 14.03.2022, ПрАТ "СК "Уніка" складено страховий акт № 00465989 в якому визначено розмір страхового відшкодування в сумі 28951,94 грн.

Відповідно до акту узгодження розміру страхового відшкодування № 00465989 від 15.03.2022 (а. с. 9), розмір страхового відшкодування становить 28951,94 грн.

Платіжним дорученням № 015403 від 17.03.2022 страхове відшкодування в сумі 28951,94 грн. сплачено ПрАТ "СК "Уніка" на користь ТОВ «Агрейн транс».

Відповідно до Постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24.11.2021 у справі № 742/3983/21 водій в момент скоєння ДТП ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросет", а саме, працював трактористом комбайну John Deere д. н. з. НОМЕР_1

З посиланням на зазначені обставини, та на підставі ст.. 27 Закону України «Про страхування», ст.. ст.. 22, 1166, 1192 ЦК України ПрАТ "СК "Уніка" заявлено позов до Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросет" в якому заявник просить суд стягнути сплачене на користь ТОВ «Агрейн транс» страхове відшкодування в сумі 28951,94 грн.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з п. 1 ст. 76, п. 1 ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інших правочинів. Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать ст. 174 Господарського кодексу України.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами статей 526-527 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Згідно з ч. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб`єктів господарювання (страховиків), пов`язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів. Страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов`язкове страхування) - ч. 2 ст. 352 Господарського кодексу України.

За приписами ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України "Про страхування", за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

В силу положень ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно приписів ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Пунктом 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У цьому випадку існує основне зобов`язання між страхувальником або вигодонабувачем, з одного боку, і особою, відповідальною за збитки, - з іншого. Однак, в даному разі відбувається заміна осіб у зобов`язанні шляхом переходу прав кредитора до іншої особи на підставі закону: страховик заміняє собою страхувальника в його вимогах до особи, відповідальної за збитки. Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Перехід прав страхувальника до страховика після виплати страхового відшкодування здійснюється на підставі договору, за яким страхувальник передає свої права страховику і приймає на себе зобов`язання сприяти останньому в здійсненні його суброгаційних прав. Страхувальник передає свої права на добровільній основі. При цьому, права вимоги передаються в тому ж обсязі, в якому вони могли б бути здійснені самим страхувальником. Право вимоги переходить до страховика в межах виплаченої суми страхового відшкодування. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджується, що винним в заподіянні ДТП 12.10.2021 є водій комбайну John Deere д. н. з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який в момент скоєння ДТП перебував в трудових відносинах з відповідачем, а саме, працював трактористом комбайну John Deere д. н. з. НОМЕР_1 , який, як стверджує позивач, належить відповідачу на праві власності.

Таким чином, на підставі вищезазначеного, до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як до особи, яка на підставі ст. ст. 1172, 1187, 1188 ЦК України є відповідальною за шкоду заподіяну в результаті ДТП.

У даному випадку, розмір заподіяної шкоди в результаті ДТП визначено на підставі заяви власника транспортного засобу «Сканія Р420», д. н. з. НОМЕР_2 № НОМЕР_3 від 13.10.2021, протоколу огляду транспортного засобу № 00465989, ремонтної калькуляції № 00465989 від 14.03.2022, страхового акту № 00465989 та становить суму 28951,94 грн. Сума відшкодована позивачем на користь страхувальника в повному обсязі, а саме, сплачено на його користь 28951,94 грн.

В силу положень ст. ст. 22, 1172, 1187, 1188, ст. 993 ЦК України, та ст. 27 Закону України "Про страхування" сплачена позивачем на користь стархувальника матеріальна шкода підлягає відшкодуванню відповідачем на користь позивача.

За таких обставин, заявлений позивачем позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягнення 28951,94 грн. відшкодованої матеріальної шкоди.

Крім того, з огляду на прийняття судом рішення про задоволення позову, на підставі ст. ст.. 123, 129 ГПК України за результатами розгляду даної справи судові витрати покладаються на відповідача. Таким чином, з останнього на користь позивача також підлягають стягненню 2684,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 244 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросет" (адреса: 64251, Харківська обл., Балаклійський р.-н, с. Шебелінка, вул. Центральна, буд. 57; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (адреса: 04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 6-В, корп. 4; ):

28951,94 грн. - відшкодованої матеріальної шкоди;

2684,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак