ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"18" квітня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/719/22

Господарський суд Житомирської області у складі судді Тимошенка О.М.,

розглядаючи заяву позивача про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Інтер-Текст"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тусмо"

про стягнення 923 577,18 грн ,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням суду від 07.03.2023 у цій справі стягнуто з відповідача на користь позивача 611580,00грн основного боргу, 62134,82грн 3% річних, 248212,69грн інфляційних, 13828,91грн судового збору.

13.03.2023 позивачем електронною поштою надіслано до суду клопотання, зі змісту якого вбачається, що позивач просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 27500,00 грн. Клопотання зареєстроване в суді 14.03.2023. До клопотання додані договір з адвокатом, акти наданих послуг, платіжна інструкція.

Оскільки вказані додатки подані в неякісних копіях, від позивача 17.04.2023 до суду надійшли ці ж додатки в якісних копіях.

Відповідач подав письмові заперечення на клопотання, вважає, що воно подане з пропущенням п`ятиденного строку, що витрати є не спів мірними з наданими адвокатом послугами.

Розглядаючи клопотання господарський суд прийшов до наступного висновку.

Закон містить два самостійних випадки, коли суд може ухвалити додаткове рішення щодо судових витрат після ухвалення рішення по суті справи.

Першим випадок є норма пункту 3 частини 1 статі 244 ГПК України, у якій зазначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Ця норма застосовується, якщо докази про такі судові витрати були подані до ухвалення рішення, однак суд з якихось причин не ухвалив рішення з цього приводу. Подача учасником справи такої заяви обмежена строком на виконання рішення.

Другим випадком є норми статей 129, 221, 238 ГПК України. У цьому разі суд може ухвалити додаткове рішення про судові витрати у разі, якщо докази про такі витрати подані після ухвалення рішення. Однак учасник справи для цього має дотриматись ряд обов`язкових умов.

Так, відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У судовому засіданні, яке відбулося 07.03.2023, до закінчення судових дебатів представник позивача зазначив таке: "Нами протягом п`яти днів буде подана заява щодо стягнення коштів на правову допомогу"

Відповідно до частини 1 статті 221 ГПК України Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналіз цієї норми дає підстави її тлумачити таким чином, що: 1) для підтвердження витрат на правничу допомогу мають бути подані відповідні докази; 2) за загальним правилом докази можуть бути подані до ухвалення рішення, однак вказана норма дає право стороні подати такі докази і після цього, однак лише у випадку наявності поважних причин неможливості подання цих доказів до ухвалення рішення; 3) заява сторони має ґрунтуватись саме на неможливості подати такі докази із вказівкою на причини і ці причини мають бути визнані судом поважними.

Під словосполученням "відповідна заява", про яку йдеться мова у вище процитованій частині 8 статті 129 ГПК України слід розуміти заяву, яка б відповідала (була б відповідною) змісту частини 1 статті 221 ГПК України, тобто вказувала б на неможливість подати такі докази з поважних причин із зазначенням таких причин, поважність яких має бути оцінена судом.

У випадку, якщо стороною виконані вимоги частини 1 статті 221 ГПК, то суд має застосувати частину 6 статті 238 ГПК України, у якій зазначено, що у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Аналіз вищевказаних норм статей 129, 221, 238 ГПК України дає підстави для висновку, що для того, щоб суд після ухвалення рішення призначив судове засідання щодо судових витрат, учасник справи зобов`язаний подати до закінчення судових дебатів відповідну заяву (ст. 129), в якій зазначити поважні причини неможливості подання доказів витрат та їх розміру (ст 221). А суд при цьому має оцінити поважність причин.

Тільки сукупність наведених умов може бути підставою для ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат на підставі доказів, які подані після ухвалення судового рішення.

Оскільки у даній справі позивач до ухвалення рішення не подав жодного доказу про понесені ним витрати на правничу допомогу, він (позивач) мав подати заяву про неможливість подання таких доказів та вказати на поважну причину такої неможливості. Однак такої заяви позивачем не подано, отже відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення.

Також суд констатує, що повідомлення позивача у позовній заяві про те, що він планує понести судові витрати, є лише таким, що зроблене на виконання вимог пункту 9 частини 3 статті 162 ГПК України, де вказано, що позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Саме по собі таке повідомлення не є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись статтями 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті додаткового рішення щодо судових витрат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів до північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 18.04.2023.

Суддя Тимошенко О. М.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек)