ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2023 Справа № 917/202/21(917/1272/22)

Cуддя Господарського суду Полтавської області Ореховська О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Селянського ( фермерського) господарства "Весела Долина", вул. Європейська, 124-А, м. Полтава, 36008;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроколос-Трейд", вул. Ярослава Мудрого, буд. 1А, смт. Томаківка, Дніпропетровська область, 53500; код ЄДРПОУ 43696975

про стягнення грошових коштів,

яка розглядається в межах справи №917/202/21 про банкрутство Селянського (фермерського) господарства "Весела долина" (36008, м.Полтава, вул.Європейська, б.124 А, ),

за відсутності представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство "Весела Долина" (далі - СФГ "Весела Долина", позивач) звернулось до Господарського суду Полтавської області із позовною заявою (вх. №1378/22 від 12.10.2022) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроколос-Трейд" (далі - ТОВ "Агроколос-Трейд", відповідач) про стягнення заборгованості за Договором оренди цілісного майнового комплексу від 01.12.2020 в сумі 210 764, 71грн, у тому числі 180 000, 00грн - основний борг, 26 208, 00грн - інфляційні втрати та 4 556,71грн - 3% річних.

Згідно Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.10.2022 зазначений позов передано на розгляд судді Ореховській О.О. для розгляду в межах справи № 917/202/21 про банкрутство СФГ "Весела Долина" (Полтавська область, м.Полтава, вул. Європейська, 124-А, ) .

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 17.10.2022 позовну заяву СФГ "Весела Долина" прийнято до розгляду в межах справи № 917/202/21 про банкрутство СФГ "Весела Долина" (Полтавська область, м.Полтава, вул. Європейська, 124-А, ) і відкрито провадження у справі 917/202/21(917/1272/22); справу ухвалено розглядати у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 15.11.2022; встановлено строки подання сторонами заяв по суті справи, зокрема, відповідачу встановлений строк на подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали суду .

У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не надав.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.11.2022 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 24.01.2023.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.01.2023 закрито підготовче провадження у справі № 917/202/21(917/1272/22), справу призначено до судового розгляду по суті 09.03.2023. Явка уповноважених представників сторін в судове засідання обов"язковою не визнавалась.

08.03.2023 на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 2972) (з ЕЦП) про розгляд справи за його відсутності.

Зазначене клопотання не суперечить приписам чинного законодавства України та задовольняється судом.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення - копії ухвали суду від 24.01.2023 (а.с. 70).

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем договірних зобов"язань в частині здійснення своєчасної сплати орендних платежів, у зв"язку з чим у нього утворилась заборгованість, яка станом на момент звернення позивача з позовом не погашена. Крім цього, на підставі приписів ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 26 208,00грн інфляційних втрат та 4 556,71грн 3% річних.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом строк не скористався.

Відповідно до п. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.12.2020 між СФГ "Весела долина", (позивач у справі, за умовами договору - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Весела долина", код ЄДРПОУ 43696975 (за умовами договору - Орендар) було укладено Договір оренди цілісного майнового комплексу (далі - Договір оренди, Договір) (а.с. 6-8).

Умовами зазначеного Договору оренди сторони узгодили, зокрема, наступне:

- (п. 1.1. Договору) В порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов"язується передати Орендареві у строкове платне користування нежитлову будівлю, що визначене у цьому Договорі (наділі іменується "майно"), а саме:

1. Мехтік, с. Сергіївка, вул. О. Макименко, буд. 2А;

2. Мехтік КЗС-25, с. Сергіївка, вул. О. Макименко, буд. 2А;

3. База с. Семенівка, вул. Вишнева, буд. 65 Б;

4. Склад с. Семенівка, вул. Вишнева, буд. 2А;

5. Складське приміщення с. Семенівка, вул. Вишнева, буд. 65В;

6. ДКУ с. Семенівка, вул. Вишнева, 2а,

з наступним переходом права власності на майно від Орендодавця до Орендаря, а Орендар зобов"язується прийняти майно у строкове платне користування, а згодом у власність, а також сплачувати Орендодавцеві орендну плату.

- (п. 2.1. Договору) Використання майна з метою здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку.

- (п. 3.3. Договору) Передання майна в оренду здійснюється за актом приймання - передачі цілісного майнового комплексу.

- (п. 4.1. Договору) Строк оренди складає 1 рік, а саме: з 01.12.2020 по 30.11.2021 з моменту прийняття майна в оренду.

- (п. 5.1. , п. 5.2. Договору) Орендар зобов"язується своєчасно сплачувати орендну плату в розмірі 15 000,00грн. Орендна плата сплачується в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Орендодавця або готівковими коштами не пізніше 10 числа кожного місяця.

- У випадку порушення Договору , Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним законодавством України.

- ( п.10.1., п. 10.2. Договору) Договір набуває чинності з моменту підписання Сторонами і діє до 30.11.2021.

За актом приймання-передачі цілісного майнового комплексу від 01.12.2020 Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду цілісний майновий комплекс за Договором. Також у зазначеному акті Орендар засвідчив, що приміщення придатне для оренди згідно Договору оренди цілісного майнового комплексу, претензій чи зауважень до Орендодавця він немає (а.с. 9).

Однак, як зазначає позивач, відповідач взяті на себе договірні зобов`язання в частині здійснення своєчасної сплати орендних платежів у період дії Договору з 01.12.2020 до 30.11.2021 не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, яка за розрахунком позивача, становить 180 000,00грн (15 000грн х 12 місяців).

Під час існування договірних відносин між сторонами Товариство з обмеженою відповідальністю "Весела долина", (Орендар) змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроколос-Трейд", код ЄДРПОУ 43696975, що підтверджується витягом з системи YouControl по ТОВ "Агроколос-Трейд" (а.с. 12-14).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за Договором оренди в сумі 180 000,00грн. Крім цього, за порушення грошового зобов"язання позивач, на підставі приписів ст. 625 Цивільного кодексу України, нарахував та заявив до стягнення з відповідача 26 208, 00грн інфляційних втрат та 4 556,71грн 3% річних.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Відповідно до приписів ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 ЦК України, де встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 627 ЦК України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір оренди.

У відповідності до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 759 Цивільною Кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Договір оренди цілісного майнового комплексу від 01.12.2020 між СФГ "Весела долина" () та ТОВ "Весела долина" (код ЄДРПОУ 43696975), яке в подальшому змінило свою назву на ТОВ "Агроколос-Трейд", було укладено у письмовій формі, підписано сторонами, що відповідає приписам ст.ст. 207, 208 ЦК України; сторонами погоджено всі умови договору та досягнуто згоди щодо виконання умов останнього, отже, дотримання положень такого Договору є обов`язковим для сторін.

На виконання умов Договору складено Акт приймання - передачі цілісного майнового комплексу від 01.12.2020, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв в оренду цілісний майновий комплекс за Договором.

Строк оренди складає 1 рік, а саме: з 01.12.2020 по 30.11.2021 з моменту прийняття майна в оренду (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 3 ст. 285 ГК України орендар зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату, одностороння відмова від договору оренди в силу п. 1 ст. 291 ГК України не допускається.

Згідно з ч. 1ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

В п.п. п. 5.1. , п. 5.2. Договору сторони узгодили, що за надане на умовах оренди майно відповідач зобов"язується своєчасно сплачувати орендну плату в розмірі 15 000,00грн. Орендна плата сплачується в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Орендодавця або готівковими коштами не пізніше 10 числа кожного місяця.

Всупереч взятим на себе договірним зобов"язання відповідач сплату орендних платежів у період дії Договору з 01.12.2020 до 30.11.2020 не здійснював, у зв"зку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 180 000,00грн (15 000грн х 12 місяців).

Доказів погашення відповідачем заборгованості по з орендної плати , що є предметом позову, матеріали справи не містять.

За відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача, факт невиконання відповідачем зобов`язання перед позивачем за Договором приймається судом як юридичний факт із подальшими відповідними наслідками. Позовні вимоги в цій частині задовольняються судом.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача за прострочення сплати орендних платежів інфляційні втрати в сумі 26 208, 00грн (період нарахування з грудня 2021 по травень 2022 включно) та 3% річних в сумі 4 556,71грн (період нарахування з 01.12.2021 по 04.10.2022).

Суд встановив, що дії відповідача є порушенням умов Договору оренди цілісного майнового комплексу від 01.12.2020, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до приписів ст. 625 ЦК України.

Здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків в частині нарахування інфляційних втрат та 3% річних (в межах періоду визначеного позивачем), судом встановлено їх правильність та відповідність вимогам чинного законодавства України.

З огляду на вищенаведене та доведення факту неналежного виконання відповідачем обов`язку зі сплати орендних платежів, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені документальними доказами та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в повному обсязі покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроколос-Трейд" ( вул. Ярослава Мудрого, буд. 1А, смт. Томаківка, Дніпропетровська область, 53500; код ЄДРПОУ 43696975) на користь Селянського ( фермерського) господарства "Весела Долина" ( вул. Європейська, 124-А, м. Полтава, 36008; ) заборгованість в сумі 210 764, 71грн, у тому числі 180 000, 00грн - основний борг, 26 208, 00грн - інфляційні втрати та 4 556,71грн - 3% річних, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3 161,47грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено та підписано 20.03.2023

Суддя О.О. Ореховська