ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2023м. ХарківСправа № 922/2195/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрохим" (вул. Старокозацька, 54, кв. 43, м. Дніпро, 49000);
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Політанс" (вул. Залютинська, 18, інше приміщення 8, м. Харків, 61177).
про стягнення коштів у розмірі 1 249 875, 00 грн
за участю представників:

не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрохим", м. Дніпро, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Політанс", м. Харків,про стягнення заборгованості за договором поставки № О0011 від 18.01.2019, в розмірі 1249875,00 грн., підставою нарахування якої стала несплата за поставлений позивачем товар. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу в розмірі 25 000, 00 грн.

Ухвалою господарського суду від 21.11.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу № 922/2195/22 до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 22.12.2022 о 12:30 год.

Протокольними ухвалами розгляд підготовчого засідання неодноразово відкладався.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 12 квітня 2023 року о 13:00 год.

У судове засідання 12.04.2023 представник позивача не з`явився, матеріали справи містять клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності (вх. № 6370).

Представник відповідача у судове засідання 12.04.2023 не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, заборгованість не спростував. Матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача про розгляд справи господарським судом, про що свідчать наявні у справі повідомлення про отримання відповідачем ухвали суду про відкриття провадження у справі та ухвали-виклика у підготовче засідання (№ 016627/1, 019311/1).

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 12.04.2023, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпрохим» (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Політанс» (відповідач, покупець) укладений договір поставки № О0011 від 18.01.2019 (договір), за умовами якого ТОВ «Дніпрохим» зобов`язувалося передати у власність ТОВ «Політанс» товар певного асортименту, у певній кількості, відповідної якості і за ціною, вказаною у специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язувався прийняти токар і своєчасно здійснити його оплату.

Згідно специфікації № 28/010001 від 28 січня 2022 року до договору поставки постачальник зобов`язувався поставити покупцю поліетилен ЛВТ у кількості 20,625 тони на суму 1 249 875, 00 грн. Умови оплати: відстрочка платежу на 30 (тридцять) календарних днів з моменту відвантаження партії товару зі складу продавця.

Відповідно до п 5.1. вищевказаного договору оплата за товар здійснюється покупцем в безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів платіжним дорученням на поточний рахунок постачальника.

Як вказує позивач, поставка за договором була здійснена позивачем своєчасно та у повному обсязі, що підтверджується видатковою накладною № 28/010011 від 28 січня 2022 року, товарно-транспортною накладною ДХ 28/010011 від 28 січня 2022 року. Претензій щодо кількості або якості товару від відповідача не надходило.

В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором у повному обсязі не виконав, за поставлений товар на розрахувався та має заборгованість за договором поставки у розмір 1 249 875, 00 грн.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Харківської області за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Ч. 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до наданої до матеріалів справи видаткової накладної № 28/010011 від 28 січня 2022 року, відповідач (покупець) отримав від позивача товар на загальну суму 1 249 875, 00 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивач виконав належним чином свої зобов`язання за логовором та здійснив відповідачу поставку товару.

Доказів протилежного відповідачем суду надано не було.

Також доказів повернення товару відповідачем чи будь-яких зауважень щодо поставленого товару до суду не надано.

Доказів оплати вартості поставленого товару до суду також надано не було.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати товару по договору поставки від 18.01.2019.

Відповідно ст. 55 Конституції України, ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати заборгованості за договором поставки у розмірі 1 249 875, 00 грн, а також не спростував дану суму заборгованості, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 1 249 875, 00 грн заборгованості належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 25 000, 00 грн залишається судом без задоволення, у зв`язку з недоведеністю позивачем понесених витрат на правову допомогу.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 124, 129-1 Конституції України, ст. 1, 4, 5, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 165, 177, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Політанс" (вул. Залютинська, 18, інше приміщення 8, м. Харків, 61177, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрохим" (вул. Старокозацька, 54, кв. 43, м. Дніпро, 49000, ) заборгованість за договором поставки від 18.01.2019 у розмірі 1 249 875, 00 грн, судовий збір у розмірі 18 748, 13 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрохим" (вул. Старокозацька, 54, кв. 43, м. Дніпро, 49000, );

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Політанс" (вул. Залютинська, 18, інше приміщення 8, м. Харків, 61177, ).

Повне рішення складено 21.04.2023.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/2195/22