ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2764/22

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/2764/22

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», с. Гора

Бориспільського району

до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні

авіалінії України», м. Київ

про стягнення 37 536,89 грн

за участю представників:

від позивача: Щиголь М.В., адвокат, довіреність № 01-22/7-27 від 02.01.2023;

від відповідача: Шаповал І.О., наказ № 418/п від 12.06.2017, трудовий договір від

01.04.2016 з додатковими угодами

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» вих. № 35-28/7-66 від 20.12.2022 (вх. № 2407/22 від 26.12.2022) (далі - позивач) до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за Договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1651 від 23.01.2015 в сумі 37 536,89 грн, з яких: 21 046,73 грн основного боргу, 6 985,41 грн пені, 4 419,81 грн штрафу, 549,31 грн 3 % річних та 4 535,63 грн інфляційних нарахувань.

Ухвалою суду від 29.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/2764/22 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 23.01.2023 року.

До суду від відповідача надійшла заява вих. № 01.3.1-10/15 від 12.01.2023 (вх. № 708/23 від 16.01.2023) про продовження відповідачу строку на подання відзиву на позовну заяву та про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 23.01.2023 продовжено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву та відкладено підготовче засідання на 08.02.2023.

До суду від відповідача надійшов відзив вих. № 01.3.1-10/20 від 27.01.2023 (вх. № 1704/23 від 30.01.2023) на позовну заяву, в якому відповідач просить врахувати під час вирішення питання щодо стягнення суми основного боргу норми постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання сплати орендної плати на державне майно під час дії карантину» від 15.07.2020 № 611 та зменшити на 90 % розмір штрафних санкцій за договором № 1651 від 23.01.2015 за зазначений в позовній заяві період.

В судовому засіданні 08.02.2023 оголошувалась перерва до 06.03.2023.

До суду від позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь від 02.03.2023 (вх. № 639/23 від 02.03.2023) на відзив.

Ухвалою суду від 06.03.2023 закрито підготовче провадження у справі № 911/2764/22 та призначено справу до розгляду по суті на 27.03.2023.

Представник позивача у судовому засіданні 27.03.2023 позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.03.2023 проти позову заперечив частково з підстав, викладених у відзиві та просив зменшити на 90 % розмір штрафних санкцій за договором № 1651 від 23.01.2015 за зазначений в позовній заяві період.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

23.01.2015 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях) (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» (орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1651 (далі - Договір), згідно умов п. 1.1 якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно частину твердого покриття майданчика для засобів перонної механізації загальною площею 180,0 кв.м., що розташоване за адресою: 08307, Київська область, м. Бориспіль, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та перебуває на балансі Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (балансоугримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна на 31.08.2014 і становить за незалежною оцінкою 288 000,00 грн без врахування ПДВ.

Згідно п. 1.2 Договору майно передається в оренду з метою розміщення модуля побутового призначення.

Відповідно до п. 2.1 Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі майна.

Згідно п. 3.1 Договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 і становить за базовий місяць розрахунку - серпень 2014 року 3 600,00 грн згідно розрахунку орендної плати, який додається.

Пунктом 3.3 Договору встановлено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України.

Згідно п.п. 3.6, 3.7 Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж у наступному співвідношенні 70 % - до державного бюджету, 30 % - балансоутримувачу. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становитиме загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 21 % від суми заборгованості (п. 3.8 Договору).

Пунктом 5.3 Договору встановлено, що орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу, компенсувати експлуатаційні витрати та витрати на утримання майна, у тому числі податку на землю, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

У п. 10.1 Договору сторони погодили, що цей Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 23.01.2015 року до 23.12.2017 року включно.

Згідно Акту приймання-передачі орендованого майна від 23.01.2015 орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно -частину твердого покриття майданчика для засобів перонної механізації загальною площею 180,0 кв.м., що розташоване за адресою: 08307, Київська область, м. Бориспіль, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та перебуває на балансі Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль».

23.02.2018 року між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору, згідно якої у зв`язку із проведенням незалежної оцінки об`єкта оренди на виконання ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендодавець та орендар домовились п. 1.1 Розділу 1 Договору та пункт 3.1 Розділу 3 Договору викласти в такій редакції: Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частину твердого покриття майданчика для засобів перонної механізації загальною площею 180,0 кв. м., що знаходиться за адресою Київська область, Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Бориспіль-7, та перебуває на балансі ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 30.11.2017 і становить за незалежною оцінкою 654 960,00 грн без врахування ПДВ. Орендна плата визначається па підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (із змінами), і становить за базовий місяць оренди - листопад 2017 року 8 187,00 грн. Сторони домовились продовжити термін дії Договору на 2 роки 11 місяців до 23.11.2020 включно.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Реєстрів виданих/отриманих оригіналів документів за період листопад-грудень 2021 року та січень 2022 року орендар самостійно отримував від позивача рахунки-фактури разом з актами прийому-здачі виконаних послуг за вказаний період оренди об`єкта, а саме: рахунок-фактуру № 76/2904 від 30.11.2021 на суму 13 013,96 грн, з яких на користь балансоутримувача підлягало до сплати 5 422,48 грн, строк оплати 15.12.2021; акт приймання-здачі виконаних робіт від 30.11.2021 на суму 13 013,96 грн., з яких на користь балансоутримувача підлягало до сплати 5 422,48 грн; рахунок-фактуру № 76/3109 від 31.12.2021 на суму 13 092,05 грн., з яких на користь балансоутримувача підлягало до сплати 5 455,02 грн, строк оплати 15.01.2022; акт приймання-здачі виконаних робіт від 31.12.2021 на суму 13 092,05 грн., з яких на користь балансоутримувача підлягало до сплати 5 455,02 грн; рахунок-фактуру № 76/231 від 31.01.2021 на суму 13 262,24 грн, з яких на користь балансоутримувача підлягало до сплати 5 525,93 грн, строк оплати 15.02.2022; акт приймання-здачі виконаних робіт від 31.01.2022 на суму 13 262,24 грн, з яких на користь балансоутримувача підлягало до сплати 5 525,93 грн.

Рахунок-фактура № 76/398 від 28.02.2022 на суму 11 068,30 грн, з яких на користь балансоутримувача підлягало до сплати 4 611,79 грн, строк оплати 15.03.2022; акт приймання-здачі виконаних робіт від 28.02.2022 на суму 11 068,30 грн., з яких на користь балансоутримувача підлягало до сплати 4 611,79 грн; рахунок-фактура № 897/813 від 12.09.2022 на суму 31,51 грн компенсації за земельний податок в 2022 році; акт приймання-здачі виконаних робіт від 12.09.2022 на суму 31,51 грн компенсації за земельний податок в 2022 році надсилалися позивачем в електронному вигляді через ПЗ Ме.Dос підписані за допомогою ЕЦП.

Вказані акти приймання-здачі виконаних робіт за оренду майна за період листопад-грудень 2021 року та січень-лютий 2022 року та компенсації земельного податку у 2022 році відповідачем не підписані.

Враховуючи умови п. 3.6 Договору відповідач відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України, мав сплатити на користь позивача (балансоутримувача) за оренду майна за спірний період 21 015,22 грн. Однак, як зазначає позивач, в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором відповідач не сплатив на користь позивача орендну плату за спірний період, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 21 015,22 грн.

У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача 21 015,22 грн заборгованості за договором, 31,51 грн компенсації земельного податку у 2022 році, 6 985,41 грн пені, 549,31 грн 3 % річних, 4 535,63 грн інфляційних нарахувань та 4 419,81 грн штрафу.

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві зазначив, що відповідач, як підприємство галузі авіаційного транспорту, яке здійснює перевезення пасажирів та багажу, яке орендує приміщення з метою побутового обслуговування пасажирів, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» від 15.07.2020 № 611 відноситься до переліку орендарів, визначених Додатком 2 до вказаної Постанови та має право на зниження орендної плати на 50 %.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 286 ГК України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Частинами 1, 2 ст. 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що для сплати орендної плати за період листопад-грудень 2021 року, січень-лютий 2022 року та компенсацію земельного податку у 2022 році позивачем виставлено відповідачу рахунки-фактури на загальну суму 50 468,06 грн, з яких на користь позивача (балансоутримувача) підлягало сплаті 21 046,73 грн.

Відповідачем вказані рахунки та акти приймання-здачі виконаних робіт за спірний період не підписано та не оплачено.

Судом встановлено, що постановою Кабінетів Міністрів України «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» від 15.07.2020 № 611, яка діяла в спірний період, врегульовані питання щодо звільнення орендарів від орендної плати та зменшення її розміру.

Так, п. 1 Постанови № 611 визначено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2: 1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1; 2) нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, здійснюється у розмірі: 50 % суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2; 25 % суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.

При цьому, визначено, орендодавцям державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з п. 1 цієї Постанови починаючи з дати встановлення карантину.

Суд враховує висновки, зроблені Верховним Судом у справі № 910/13397/20 щодо питання застосування положень п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час карантину" від 15.07.2020 № 611 та п. 1 додатку № 2 до цієї постанови.

Так, п. 26 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.08.2021 у справі № 910/13397/20 зазначено, що за змістом п. 1 додатку № 2 до Постанови № 611 "Перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків", до цього переліку включено орендарів, які використовують нерухоме державне майно для розміщення транспортних підприємств з перевезення пасажирів.

Відповідач - ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України», як орендар, який використовує нерухоме державне майно для розміщення транспортного підприємства з перевезення пасажирів, відповідно до п. 2 Постанови № 611, має право на зниження орендної плати на 50 відсотків (п. 27 постанови Верховного Суду).

Судом встановлено, що ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» є підприємством повітряного транспорту, що надає послуги з перевезення пасажирів та вантажу.

Відповідно до п. 2 Постанови № 611 зобов`язано орендодавців державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

З огляду на положення Постанови № 611 нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених п. 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати.

Оскільки, Постанова № 611 не встановлює будь-якої процедури надання передбачених нею звільнень і знижок, у тому числі не передбачає необхідності отримання погоджень або укладення додаткових угод, суд дійшов висновку, що нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених п. 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати, а тому отримання погодження щодо звільнення або знижки орендної плати, так само як і внесення змін до договору оренди цією постановою не вимагається.

Відповідач, як орендар, який використовує нерухоме державне майно для розміщення транспортного підприємства з перевезення пасажирів, мав право на зниження орендної плати на 50 % стосовно орендованого майна згідно Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1651 від 23.01.2015.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 був запроваджений на території України з 12.03.2020 карантин, який діяв в тому числі у листопаді-грудні 2021 року та січні-лютому 2022 року.

Питання щодо нарахування орендної плати за перід карантину у розмірі 50 % за Договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1651 від 23.01.2015 вже було предметом судового розгляу у справах № 910/20931/20 та № 911/1462/21 між тими ж сторонами за інші періоди. Рішення суду у вказаних справах набрали законної сили.

За таких обставин, суд вважає, що належною до нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача, як балансоутримувача, є орендна плата за спірний період у розмірі 30%, розрахована відповідно до визначеної Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, із зменшенням на 50 % відповідно до положень п. 2 ч. 1 Постанови № 611 та додатку № 2 до неї.

Таким чином, враховуючи зменшення орендної плати на 50 % в силу норм чинного законодавства, належною до сплати на користь позивача (балансоутримувача) є орендна плата у розмірі: 2 711,24 грн за листопад 2021 року, 2 727,51 грн за грудень 2021 року, 2 762,97 грн за січень 2022 року та 2 305,90 грн за лютий 2022 року. Всього сума орендних платежів за спірний період складає 10 507,61 грн.

Доказів оплати орендних платежів із зменшенням на 50 % в сумі 10 507,61 грн за спірний період відповідачем не надано.

При цьому, суд зазначає, що зволікання відповідача зі сплатою орендних платежів до задоволення його вимог про звільнення від сплати та/або зменшення орендної плати розцінюється судом як порушення виконання господарського зобов`язання, оскільки відповідач не був позбавлений можливості здійснювати оплату орендної плати у визнаному ним розмірі та розраховувати на подальше узгодження сторонами взаєморозрахунків та конкретного розміру орендної плати у спірний період.

Крім того, у зв`язку із несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати орендних платежів, позивач просить стягнути з відповідача 6 985,41 грн пені, 549,31 грн 3 % річних, 4 535,63 грн інфляційних нарахувань та 4 419,81 грн штрафу згідно виконаного ним розрахунку.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно п.п. 3.7, 3.8 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становитиме загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 21 % від суми заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, судом визнано обґрунтованим зменшення орендної плати, то нарахування штрафних санкцій та нарахувань, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, здійснюється на суми боргу з урахуванням цього зменшення.

За перерахунком зробленим судом належними до стягнення є 1 533,72 грн пені, 274,56 грн 3 % річних, 2 267,31 грн інфляційних нарахувань та 2 206,60 грн штрафу.

Відповідно до п. 5.3 Договору, яким встановлено, що орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу, компенсувати експлуатаційні витрати та витрати на утримання майна, у тому числі податку на землю, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності, підлягає стягненню з відповідача 31,51 грн компенсації за земельний податок у 2022 році.

Стосовно посилань відповідача на наявність підстав для зменшення на 90 % штрафних санкцій суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зазначена норма кореспондується з положеннями ст. 233 ГК України, відповідно до якої у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що вони не є імперативними, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Зменшення суми пені є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізовано ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 910/2158/17.

Вирішуючи питання щодо можливості зменшення за клопотанням відповідача суми штрафних санкцій, суд враховує, що в результаті суттєвих обмежень, введених у зв`язку із запровадженим карантином, значних збитків зазнав як відповідач як авіаційне транспортне підприємство, так і позивач як державний міжнародний аеропорт. При цьому, врахувавши ситуацію, пов`язану із розвитком пандемії гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, держава Україна вжила заходів для підтримки населення, підприємств та підприємців прийнявши ряд законів та постанов, у тому числі, Постанову № 611, відповідно до якої відповідачу зменшено фінансовий тягар сплати орендної плати у кризовий період на 50 %.

Щодо посилання відповідача, як на підставу зменшення неустойки, на повномасштабне вторгнення 24.02.2022 Російської Федерації на територію України, введення воєнного стану та закриття повітряного простору для літаків цивільної авіації, суд зазначає, що строки сплати орендних платежів за листопад-грудень 2021 року та січень 2022 року настали до зазначеної дати.

З огляду на викладене, а також, враховуючи, що метою та основним завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ст. 2 ГПК України), враховуючи розумний баланс інтересів сторін спору, суд не вбачає підстав для зменшення штрафних санкцій, нарахованих та ставку орендної плати за договором, зменшену державою на 50 %.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 10 507,61 грн заборгованості з оплати орендних платежів, 31,51 грн компенсації за земельний податок, 1 533,72 грн пені, 2 206,60 грн штрафу, 274,56 грн 3 % річних та 2 267,31 грн інфляційних нарахувань.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-80, 123, 129, 145, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» (01030, м. Київ, вул. Лисенка, буд. 4, ) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7, ) 10 507 (десять тисяч п`ятсот сім) грн 61 коп основного боргу, 31 (тридцять одну) грн 51 коп компенсації за земельний податок, 1 533 (одну тисячу п`ятсот тридцять три) грн 72 коп пені, 274 (двісті сімдесят чотири) грн 56 коп 3 % річних, 2 267 (дві тисячі двісті шістдесят сім) грн 31 коп інфляційних нарахувань, 2 206 (дві тисячі двісті шість) грн 60 коп штрафу та 1 111 (одну тисячу сто одинадцять) грн 80 коп судового збору.

Видати наказ.

3. В іншій частині в позові відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 12.04.2023.

Суддя О.О. Христенко