ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/13550/20(909/70/18)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М.

за участі секретаря: Купрейчук С.П.,

за участі представників судового засідання відповідно протоколу судового засідання від 05.04.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія"

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2022 в частині стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 178477,50 грн

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022

у справі № 910/13550/20(909/70/18)

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива",

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в межах справи № 910/13550/20

за заявою Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія"

про банкрутство,-

ВСТАНОВИВ:

1. На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/13550/20 за заявою Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" про банкрутство.

2. У січні 2018 року Національний банк України (далі - НБУ, позивач) звернувся до господарського суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" (далі - відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки.

3. Позивачем 16.08.2022 подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій він просить суд встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах із визначеннями вартості майна у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

4. Суд не розглядав вимогу позивача, яка була заявлена у позовній заяві від 26.01.2018 щодо встановлення способу реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною 11898500,00 грн.

Короткий зміст та мотиви рішень судів першої та апеляційної інстанцій

5. Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.11.2022 у справі № 910/13550/20(909/70/18), яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022, позов задоволено повністю.

В рахунок часткового погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» (, 03150, м. Київ, вул. Щорса, буд. 7/9) за Кредитним договором від 29.12.2009 № 61/09 з додатковими угодами та Кредитним договором від 13.05.2014 № 12/09/5 з додатковими угодами, перед Національним банком України (, 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9) в загальній сумі заборгованості (станом на 12.08.2022) 2 927 714 038 (два мільярди дев`ятсот двадцять сім мільйонів сімсот чотирнадцять тисяч тридцять вісім) гривень 86 копійок, яка складається з наступного:

- заборгованість за Кредитним договором № 61/09 від 29.12.2009 у сумі 864 557 584 (вісімсот шістдесят чотири мільйони п`ятсот п`ятдесят сім тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн. 74 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 786 902 790,23 грн., сума заборгованості по процентам - 77 654 794,51 грн.;

- заборгованості за Кредитним договором № 12/09/5 від 13.05.2014 у сумі 2 063 156 454 (два мільярди шістдесят три мільйони сто п`ятдесят шість тисяч чотириста п`ятдесят чотири) грн. 12 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 1 927 293 440,42 грн, сума заборгованості по процентам - 135 863 013,70 грн

звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 29.12.2009 (зі змінами та доповненнями), що укладений між Національним банком України (, 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» (код за ), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуд JI.M. та зареєстрований в реєстрі за №2363 зі змінами та доповненнями (а саме: Договір № 1 від 09.04.2010, Договір № 2 від 28.11.2012, Договір № 3 від 15.08.2014), на Земельну ділянку площею 2,0549 га, кадастровий номер :04:001:0150, яка розташована по вулиці Дачній в місті Яремче Івано-Франківської області.

Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах із визначеннями вартості майна у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнуто Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» (код за , м. Київ, вул. Щорса, буд. 7/9, 03150) на користь Національного банку України (, 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9) судовий збір у розмірі 178 477 (сто сімдесят вісім тисяч чотириста сімдесят сім) грн 50 коп.

5.1. Судові рішення мотивовані тим, що наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на іпотечне майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами ст. 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

- Розмір судового збору обрахований позивачем при зверненні із позовною заявою, виходячи із ринкової вартості іпотечного майна, визначеної у Звіті ТОВ "Консалтингова компанія "Увекон" з експертної оцінки земельної ділянки станом на 17.05.2017 в сумі 11898500,00 грн. Доказів на спростування такої оцінки відповідач суду не подав, а відтак вказаний звіт обґрунтовано прийнятий судом як більш вірогідний доказ в підтвердження вартості іпотечного майна станом на дату звернення із даним позовом у відповідності до ст. 77 ГПК України та не суперечить вимогам ст. 6 Закон України "Про судовий збір".

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" звернулось до Касаційного господарського суду зі скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2022 в частині стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 178477,50 грн та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 , просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у стягненні судових витрат відмовити у повному обсязі.

6.1. Скаржник переконує, що суд першої інстанції, вийшовши з межі позовних вимог, протиправно змінив позовну вимогу позивача з вимоги немайнового характеру на вимогу майнового характеру та стягнув судовий збір у розмірі не відповідному до задоволених ним позовних вимог, а також не з`ясував ціну позову, з якої необхідно розрахувати судовий збір, тобто порушив ст. 589 Цивільного кодексу України, ст.ст. 11, 33, 35 Закону України "Про іпотеку", ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Апеляційний господарський суд на наведені порушення уваги не звернув та помилки суду першої інстанції не виправив.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

7. Позивачем подано відзив на касаційну скаргу з проханням залишити оскаржувані рішення без задоволення, а касаційну скаргу без змін.

Провадження у Верховному Суді

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/13550/20 (909/70/18) визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Картере В.І., Огородніка К.М., що підтверджується автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

9. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.03.2023, серед іншого, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія", яка подана на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 та рішення господарського суду міста Києва від 09.11.2022 по справі № 910/13550/20 (909/70/18) в частині стягнення з ТОВ "Станіславська торгова компанія" на користь Національного банку України судового збору в розмірі 178 477, 50 грн.

Призначено до розгляду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" на 05 квітня 2023 року о 12:00 год. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. 0. Копиленка, 6, в залі судових засідань №330.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти них, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, судові рішення попередніх інстанцій, у оскаржуваній частині, залишити без змін, виходячи з такого.

11. Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

12. Об`єктом касаційного оскарження у цій справі є правомірність покладення на відповідача судом першої інстанції витрат по сплаті судового збору у порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України в сумі 178477,50 грн, тобто виходячи з ціни позову, що носить майновий характер.

13. Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції, вийшовши з межі позовних вимог, протиправно змінив позовну вимогу позивача з вимоги немайнового характеру на вимогу майнового характеру та стягнув судовий збір у розмірі не відповідному до задоволених ним позовних вимог, а також не з`ясував ціну позову, з якої необхідно розрахувати судовий збір.

14. Велика Палата Верховного Суду у справі №910/13737/19 зазначила, що "порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір". У преамбулі цього Закону зазначено, що він визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Велика Палата Верховного Суду зазначає, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 162, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 163 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Тобто, будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці."

15. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №907/9/17).

16.Таким чином, Велика Палата Верховного Суду викладала висновки щодо питання застосування Закону України "Про судовий збір" в частині визначення розмежування критерію позовних вимог, які мають вартісну оцінку та майновий характер та які вимоги мають немайновий характер і не підлягають вартісній оцінці.

17. За наслідками розмежування позовних вимог на ті, які носять майновий характер та ті, які мають немайновий характер, визначається розмір ставок судового збору за їх подання, який передбачений статтею 4 Закону України "Про судовий збір", а також порядок сплати судового збору, визначений статтею 6 Закону України "Про судовий збір".

18. З огляду на викладене, зміст позовної вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на іпотечне майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами ст. 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

19. Оскільки правова природа позовної вимоги у цій справі є майновою, Касаційний господарський суд погоджується із висновками попередніх судових інстанцій про покладення на відповідача судового збору, обрахованого із позовних вимог майнового характеру.

20. Як встановлено під час розгляду цієї справи, розмір судового збору обрахований позивачем при зверненні із позовною заявою, виходячи із ринкової вартості іпотечного майна, визначеної у Звіті ТОВ "Консалтингова компанія "Увекон" з експертної оцінки земельної ділянки станом на 17.05.2017 в сумі 11898500,00 грн.

21. Судами встановлено, що доказів на спростування такої оцінки відповідач суду не надав, а відтак вказаний звіт обґрунтовано прийнятий судом як більш вірогідний доказ в підтвердження вартості іпотечного майна станом на дату звернення із даним позовом у відповідності до ст. 77 ГПК України та не суперечить вимогам ст. 6 Закон України "Про судовий збір".

22. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див. висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц, у подальшому підтриманий Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.09.2020 у справі № 908/1795/19).

23. Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій і зводяться до незгоди скаржника з оскаржуваними рішенням, а також до необхідності переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 Господарського процесуального кодексу України).

24. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

25. У цій справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

26. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

27. Згідно з статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

28. Ураховуючи наведені положення законодавства та встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що підстав для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень відсутні, тому у задоволенні касаційної скарги слід відмовити.

Щодо судових витрат

29. З огляду на положення статті 129 ГПК України та залишення касаційної скарги без задоволення, понесені у зв`язку з касаційним переглядом справи судові витрати покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2022 в частині стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 178477,50 грн та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 у справі № 910/13550/20(909/70/18) залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.І. Картере

К.М. Огороднік