ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року Справа № 915/86/23

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П. при секретарі судового засідання Степановій І.С. розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою виконувача обов`язків керівника Миколаївської окружної прокуратури, код 02910048 (54006, м.Миколаїв, Бузький Бульвар, 15, електронна пошта: ) в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації (Миколаївської обласної військової адміністрації), код 00022579 (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, електронна пошта: ) пред`явленої до відповідача 1 - Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, код 39825404 (54034, м.Миколаїв, пр. Миру, 34, електронна пошта: ), відповідача 2 - Чорноморської сільської ради, код 04377184 (57515, Миколаївська область, Миколаївський район, с. Чорноморка, вул. Суворова, 126, електронна пошта: ), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" (код 44768034, 01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота , буд 9-А) про визнання незаконним та скасування наказів, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

за участю прокурора - Григорян Е.Р.

Рух справи.

19.01.2023 року на адресу суду надійшов позов прокурора.

24.01.2023 року ухвалою суду позов прокурора прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Повідомлено учасників про призначене на 23.02.2023 року підготовче засідання. Зазначену ухвалу суду прокурор отримав під розписку 26.01.2023 року, Миколаївська обласна державна адміністрація (Миколаївська обласна військова адміністрація) - 08.02.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №456, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області - 07.02.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №464, Чорноморська сільська рада Очаківського району Миколаївської області - 09.02.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №529.

23.02.2023 року у підготовчому засіданні прийняв участь прокурор, протокольною ухвалою суду було залучено третю особу - державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України". Також протокольною ухвалою суду підготовче засідання було відкладене на 21.03.2023 року.

23.02.2023 року ухвалою суду повідомлено учасників справи, окрім прокурора, про дату і час наступного підготовчого засідання - 21.03.2023 року, прокурору встановлено строк для надання відповіді на відзив, відповідачу 1 та відповідачу 2 встановлено строк для надання заперечень, третій особі встановлено строк для надання письмових пояснень. Зазначену ухвалу суду Миколаївська обласна військова адміністрація отримала 06.03.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №372, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області - 13.03.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №380, Чорноморська сільська рада Очаківського району Миколаївської області - 07.03.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №399, державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" - 07.03.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №402.

21.03.2023 року у підготовчому засіданні прийняв участь прокурор, протокольною ухвалою суду було закрите підготовче провадження та призначене судове засідання із розгляду справи по суті на 06.04.2023 року.

21.03.2023 року ухвалою суду повідомлено учасників справи, окрім прокурора, про дату і час судового засідання із розгляду справи по суті - 06.04.2023 року.

06.04.2023 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заяви по суті.

У позові прокурор зазначає, що Миколаївською окружною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", встановлені порушення законодавства при формуванні земельних ділянок сільськогосподарського призначення за рахунок земель державного лісового фонду.

У позові прокурор просить господарський суд:

- визнати незаконним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області від 25.04.2018 року №2484/0/14-18-СГ в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, на підставі якої сформовано земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:1200;

- визнати незаконним і скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області від 05.06.2018 року №3561/0/14-18-СГ в частині передачі територіальній громаді в особі Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області у комунальну власність земельної ділянки площею 44,4127 га з кадастровим номером :01:000:1200 (№ 116 Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, що передаються у комунальну власність територіальної громади в особі Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, що є додатком до вказаного наказу);

- cкасувати вчинену 24.04.2018 року у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:1200 площею 44,4127 га, розташовану в межах території Чорноморської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №45 від 15.03.2018 року наказано провести у 2018 році інвентаризацію на території об`єднаних територіальних громад згідно з додатком 1 несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі, крім земель, які знаходяться у постійному користуванні державних підприємств, установ та організацій.

Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області було проведено інвентаризацію несформованих земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, відомості про які відсутні у Державному земельному кадастрі, які розташовані на території Чорноморської сільської об`єднаної територіальної громади Очаківського району Миколаївської області загальною площею 520,13 га. За результатами інвентаризації наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області було затверджено технічну документацію із землеустрою. На підставі цієї технічної документації сформовано та 24.04.2018 року зареєстровано у Державному земельному кадастрі, в тому числі земельну ділянку площею 44,41 га з кадастровим номером :01:000:1200 в межах території Чорноморської сільської ради (Рівненська сільська рада) Очаківського (нині Миколаївського) району Миколаївської області. Земельна ділянка визначена як землі запасу сільськогосподарського призначення державної власності. У подальшому наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області вказану земельну ділянку площею 44,41 га передано територіальній громаді сіл в особі Чорноморської сільської ради Очаківського району у комунальну власність у складі земель сільськогосподарського призначення. При цьому, згідно даних отриманих прокурором від ДП "Очаківське лісомисливське господарство" та Миколаївського обласного управління лісового та мисливського господарства спірна земельна ділянка на час її інвентаризації та реєстрації у Державному земельному кадастрі належала до земель державного лісового фонду та не вилучалася із постійного користування ДП "Очаківське лісомисливське господарство". За висновками прокурора Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області діяло з порушеннями положень земельного законодавства, зокрема ст. ст. 116, 141, 149 Земельного кодексу України. Отже, право державної власності на спірну земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні державного підприємства, фактично припинилося внаслідок прийняття рішення органом виконавчої влади - Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області, який відповідно до своєї компетенції не був наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками лісового фонду.

23.02.2023 року на адресу суду від Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області надійшов відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

06.03.2023 року на адресу суду від прокурора надійшла відповідь на відзив Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

04.04.2023 року від Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області надійшли заперечення, які судом не брались до уваги з огляду на недотримання порядку та строку їх направлення.

Заяви і клопотання учасників справи.

03.02.2023 року на адресу суду надійшла заява прокурора про вжиття заходів забезпечення позову.

08.02.2023 року ухвалою суду заяву прокурора про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.

21.03.2023 року на електронну пошту суду надійшло клопотання представника відповідача 2 (Чорноморська сільська рада) про відкладення підготовчого засідання на іншу дату, у зв`язку із захворюванням представника. У підготовчому засіданні 21.03.2023 року протокольною ухвалою суду відповідачу 2 було відмовлено у відкладенні підготовчого засідання на іншу дату.

06.04.2023 року на електронну пошту суду надійшла заява від представника відповідача 2 з проханням відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Як вказано у ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 ГПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно ч. 1 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на представлені докази на підтвердження обставин викладених у позові, на які прокурор посилається як на підставу позовних вимог, викладені учасниками позиції у заявах по суті, судом встановлено наступне.

Виходячи із заявлених прокурором позовних вимог до предмету доказування входять обставини, зокрема, що:

- спірна земельна ділянка відноситься до земель державного лісового фонду;

- спірна земельна ділянка перебуває у постійному користуванні;

- право власності та право розпорядження спірною земельною ділянкою належить державі в особі Миколаївської обласної військової адміністрації;

- мало місце прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області актів, якими було змінено цільове призначення спірної земельної ділянки з земель державного лісового фонду на землі сільськогосподарського призначення та власника - з держави на територіальну громаду.

На підтвердження незаконного вилучення Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області земель державного лісового фонду у постійного землекористувача, фактичної зміни цільового призначення земельної ділянки із земель лісового фонду на землі сільськогосподарського призначення та розпорядження земельною ділянкою на користь територіальної громади, прокурором в якості доказів до позовної заяви прикладено завірені копії листів:

- ДП "Очаківське лісомисливське господарство" №31 від 01.02.2021 року, №226 від 03.09.2021 року із додатками;

- ВО "Укрдержліспроект" №175 від 01.03.2021 року із додатками;

- Миколаївського обласного управління лісового та мисливського господарства №726 від 30.03.2021 року, №380 від 18.08.2022 року;

- Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №0-14-0.21-1552/2-22 від 15.08.2022 року, №10-14-0.1-2197/2-22 від 18.11.2022 року із додатками;

- Чорноморської сільської ради №529/04.02 від 22.07.2022 року;

- Міністерства юстиції України №77393/13387-4-21/9.1.1 від 09.09.2021 року, №83282/94439-11-21/9.1.1 від 22.09.2021 року із додатками;

- Миколаївської обласної державної адміністрації (Миколаївської обласної військової адміністрації) №05-67/957/5-21 від 05.03.2021 року, №05-67/1989/5-22 від 08.09.2022 року.

Частиною 2 ст. 18 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює:

1) підтримання публічного обвинувачення в суді;

2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку;

3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України "Про прокуратуру" на прокуратуру не можуть покладатися функції, не передбачені Конституцією України.

Відповідно до ч. 1. ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Абз. 4 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

При цьому, як зазначено у п. 1 абз. 5 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор має право витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом, у разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави.

Виходячи з того, що у даній справі наявний державний орган, до повноважень якого віднесені відповідні повноваження у спірних правовідносинах, прокурор з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді за вказаних у позові обставин вправі отримувати інформацію, яка належить на законних підставах, витребовувати та отримувати матеріали та їх копії лише від Миколаївської обласної державної (військової) адміністрації.

Отже, письмові докази, на які посилається прокурор на підтвердження викладених у позові обставин та які були отримані прокурором з інших джерел, ніж від Миколаївської обласної державної (військової) адміністрації, є такими, що одержані з порушенням закону.

Частиною 2 ст. 77 ГПК України визначено, що докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Таким чином, з огляду на положення абз. 4 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратру", ч. 2 ст. 77 ГПК України суд не приймає надані прокурором письмові докази, а саме завірені копії листів:

- ДП "Очаківське лісомисливське господарство" №31 від 01.02.2021 року, №226 від 03.09.2021 року із додатками;

- ВО "Укрдержліспроект" №175 від 01.03.2021 року із додатками;

- Миколаївського обласного управління лісового та мисливського господарства №726 від 30.03.2021 року, №380 від 18.08.2022 року;

- Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області №0-14-0.21-1552/2-22 від 15.08.2022 року, №10-14-0.1-2197/2-22 від 18.11.2022 року із додатками;

- Чорноморської сільської ради №529/04.02 від 22.07.2022 року;

- Міністерства юстиції України №77393/13387-4-21/9.1.1 від 09.09.2021 року, №83282/94439-11-21/9.1.1 від 22.09.2021 року із додатками.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний контроль за використанням та охороною земель в обсязі, визначеному законом, також здійснюється виконавчими органами сільських, селищних, міських рад. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Так, Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначаються правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і який спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" до основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель, зокрема належить запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Частиною 1 ст. 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Згідно Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2012 року, в Україні діє Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), яка є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, земельних відносин, землеустрою та у сфері Державного земельного кадастру.

Відповідно до п. 6 зазначеного Положення, посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і додержанням вимог законодавства про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право, зокрема складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Згідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, враховуючи наведені положення законодавства допустимими доказами у розумінні ч. 1 ст. 77 ГПК України порушення Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській положень вимог земельного законодавства при вилученні спірної земельної ділянки державного лісового фонду у постійного землекористувача, фактичної зміни її цільового призначення та розпорядження нею, є відповідний акт перевірки, протокол про адміністративне правопорушення у сфері використання та охорони земель, складені державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і додержанням вимог законодавства про охорону земель.

Як зазначалося вище за текстом до позову прокурор в якості доказів додав завірені копії листів Миколаївської обласної державної (військової) адміністрації:

- №05-67/957/5-21 від 05.03.2021 року, у якому надається інформація, з приводу того, що обласній державній (військовій) адміністрації стало відомо, що спірна земельна ділянка частково входить до земель державного лісового фонду від Миколаївської місцевої прокуратури №1 і розпорядження щодо вилучення земельної ділянки із постійного користування або його припинення головою адміністрації не приймалися;

- №05-67/1989/5-22 від 08.09.2022 року, яким обласна державна (військова) адміністрація повідомляє прокурора, що заходи щодо визнання незаконними та скасування рішень органів виконавчої влади з питань розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :01:000:1200, а також скасування державної реєстрації цієї земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав, адміністрацією у судовому порядку не вживались і адміністрація не заперечує пред`явлення прокуратурою позову на захист інтересів держави.

Лист Миколаївської обласної державної (військової) адміністрації №05-67/957/5-21 від 05.03.2021 року окремо сам по собі не містить даних, які мають доказове значення і з урахуванням положень ч. 1 ст. 76 ГПК України є неналежним доказом.

Лист Миколаївської обласної державної (військової) адміністрації №05-67/1989/5-22 від 08.09.2022 року є повідомленням, що позов адміністрацією заявлятися не буде і носить інформативний характер з приводу реалізації адміністрацією своїх процесуальних прав та обов`язків.

Таким чином, прокурором не доведено належними і допустимими доказами наявність обставин викладених у позові, що тягне за собою відмову суду у його задоволенні.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на прокурора.

Керуючись ст.ст. 237, 238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст.241 Господарського процесуального кодексу України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст.241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення (ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження (ч. 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 17.04.2023 року.

Суддя А.П. Алексєєв