номер провадження справи 4/16/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023 Справа № 908/274/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Зінченко Наталя Григорівна, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», (юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; адреса для листування: 01054, м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 9, корп. 1, офіс 301)

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОРАНТА-СІЧ», (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 16)

про стягнення 47912,48 грн.

30.01.2023 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», м. Київ за вих. № 5365 АРКС від 23.01.2023 (вх. № 300/08-07/23 від 30.01.2023) до акціонерного товариства «Страхова компанія «ОРАНТА-СІЧ», м. Запоріжжя про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 47912,48 грн.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2023 справу № 908/274/23 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.02.2023, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/274/23 в порядку спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 4/16/23, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Наразі строк, на який введено в Україні режим воєнного стану, продовжений до 20.05.2023.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві, мотивовані посиланням на приписи ст. 993 ЦК Кодексу, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 12, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», на підставі яких позивач просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 47912,48 грн. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Ухвалою суду від 06.02.2023 у справі № 908/274/23 відповідачу запропоновано у строк до 21.02.2023, але не пізніше 15 днів з дня отримання ухвали суду, подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання, а також у строк до 21.03.2023 подати заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву. Позивачу цією ж ухвалою суду запропоновано у строк до 08.03.2023 подати суду відповідь на відзив на позовну заяву.

21.02.2023 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС до господарського суду Запорізької області Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ОРАНТА-СІЧ», м. Запоріжжя, на підставі ст., ст. 165, 251 ГПК України, поданий Відзив на позовну заяву вих. № б/н, сформований в підсистемі «Електронний суд» 21.02.2023 (вх. № 3685/08-08/23 від 21.02.2023). У відзиві відповідач зазначив, що не отримував від позивача заяву про регресні вимоги з додатками від 15.07.2022, що спростовує доводі позивача про заходи досудового врегулювання спору. Також, зазначає, що відповідно до полісу АР/2393656 сума франшизи складає 2600,00 грн.,а отже сума страхового відшкодування - повинна складати 45 312,48 грн. (47912, 18 грн-2600,00 грн. франшиза). Крім того, зауважив, що в заяві від 29.03.2022р. про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу зазначено…. «Якщо ТЗ мав не усунені пошкодження перед цією подією, будь ласка зазначте які: 1.003.22.0004943». Таким чином, відповідач вважає, що станом на 21.03.2022 застрахований позивачем автомобіль «Fiat Tipo» д/н

НОМЕР_1 , вже мав неусунені пошкодження,відповідно до оформленої страховиком ПрАТ «Страхова компанія» «АРКС» страхової справи №1.003.22.0004943.

Позивач правом на подання відповіді на відзив на позовну заяву не скористався, відповідну письмову заяву суду не подав.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 08.03.2023 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням. Тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Відповідно до ч., ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, приймаючи до уваги військову агресію Російської Федерації проти України, ведення на території України режиму воєнного стану, складну безпекову ситуацією в місті Запоріжжі, постійні ракетні обстріли обласного центру і, відповідно, наявність обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці працівників апарата суду та відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України, рішення прийнято без його проголошення 20.04.2023.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

13.08.2021 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС»(Страховик, Позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АМПЕРСЕРВІС»(далі - Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 87962Гale (далі - Договір), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «Fiat Тіро», державній номерний знак НОМЕР_1 .

Строк дії Договору встановлено з 14.08.2021 по 13.08.2022. (п. 13 Договору).

21.03.2022 у м. Запоріжжя сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «MERCEDES-BENZ SPRINT», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 та «Fiat Тіро», державний номерний знак НОМЕР_1 , цивільно-правова відповідальність якого за шкоду майну перед третіми особами застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ОРАНТА-СІЧ» (Відповідач у справі) з полісом №АР/2393656.

У результаті даної ДТП пошкоджено застрахований у Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «АРКС», транспортний засіб «Fiat Tipo» д/н НОМЕР_1 .

Внаслідок вказаної ДТП з вини водія транспортного засобу «MERCEDES-BENZ SPRINT», д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 сталося зіткнення з транспортним засобом «Fiat Тіро» д/н НОМЕР_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За фактом вчинення дорожньо-транспортної пригоди складено електронний Європротокол. Як вбачається з його змісту водій автомобіля «MERCEDES-BENZ SPRINT», номерний знак НОМЕР_2 , здійснив зіткнення за втомобілем «Fiat Тіро», номерний знак НОМЕР_3 під час виїзду з автостоянки, з приватних ділянок, із путівця (колії), під час повороту праворуч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно рахунку-фактури №АС-0236 від 24.05.2022 ТОВ «АЛЬФА СЕРВІС» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Fiat Тіро`д/н

НОМЕР_1 склала 47912,48 грн.

Письмових доказів, якими спростовується зазначене, матеріали справи не містять.

За страховим випадком позивачем складено страховий акт №ARX3261856 від 24.05.2022 та було визначено суму страхового відшкодування на підставі розрахунку страхового відшкодування в розмірі 47912,48грн.

Позивачем здійснено виплату Страхувальнику страхового відшкодування в розмірі 47912,48грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №89022 від 25.05.2022.

Як підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачем, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом «MERCEDES-BENZ SPRINT», д/н НОМЕР_2 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ОРАНТА-СІЧ»(відповідач у справі) згідно із Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/2393656.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом «MERCEDES-BENZ SPRINT», д/н НОМЕР_2 , згідно Полісу №АР/2393656застрахована відповідачем, позивачем на адресу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОРАНТА-СІЧ» направлялася заява № 5365 АРКС від 15.07.2022 на виплату страхового відшкодування (регресний платіж) в розмірі 47912,48 грн. в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування", що підтверджується роздруківкою з електронної пошти від 27.07.2022.

Проте відповідачем вимога залишена без відповіді та задоволення.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 47912,48грн.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст., ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 ЦК України страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є заснованими на суброгації, тобто переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/449/17.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом «MERCEDES-BENZ SPRINT», д/н НОМЕР_4 , д/н НОМЕР_5 , водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, застрахована у відповідача відповідно до Полісу № АР/2393656 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 ЦК України.

Частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.

Матеріалами справи підтверджено, та сторонами не заперечено вину водія транспортного засобу «MERCEDES-BENZ SPRINT», д/н НОМЕР_4 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 21.03.2022.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В силу приписів ст., ст. 22, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Позивачем заявлено до стягнення суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 47912,48 грн.

Суд погоджується з твердженням відповідача стосовно того, що позивачем невірно розрахована сума позову.

Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до полісу АР /1161052 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (копія міститься в матеріалах справи) сума франшизи складає 2600,00 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування становить 45 312,48 грн. (47912,48грн. -2600,00 грн. франшиза).

Отже, за даним страховим випадком сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню на користь ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» з відповідача становить 45 312,48 грн.

З урахуванням наданих доказів, обставин наведених в обґрунтування позову, вимог чинного законодавства України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково у розмірі 45 312,48 грн.

Щодо тверджень відповідача, відносно того, що останній не отримував заяви про регресні вимоги, то суд зауважує наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19) зазначено, що законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них - передбачена статтею 35 Закону № 1961-ІУ, а саме шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до МТСБУ за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування. Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до МТСБУ про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з пунктом 36.1. статті 36 Закону рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

У вказаній постанові судом також; зазначено, що у системному зв`язку зі статтею 36 положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 цього Закону щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Переглянувши справу № 465/4287/15 в касаційному порядку, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 підтримала власний правовий висновок (викладений у постанові від 19.06.2019 у справі № 465/4621/16-к) щодо порядку отримання потерпілим страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначивши, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування в межах річного строку.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що у Законі № 1961-IV прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Вказане свідчить про сталу правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо визначення порядку отримання потерпілим страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а також судового тлумачення норм Закону № 1961-IV, зокрема щодо відсутності обов`язку звернення потерпілого із відповідною заявою до страховика та наявності альтернативного способу захисту порушених прав шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Щодо тверджень відповідача про те, що застрахованиий позивачем автомобіль «Fiat Tipo»д/нАР3572НХ, вже мав (до дати вчинення ДТП) неусунені пошкодження, то такі твердження суд до уваги не приймає,з огляду на таке.

Як визначено в ч. 3 ст. 13, ч. 1 с. 73, ч., ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі для своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч., ч. 1-3 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи (ч. 10 ст. 80 ГПК України).

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17).

За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять, а сторонами не надано доказів таких пошкоджень, які б існували до дати вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч., ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. (ст. 86 ГПК України).

Доводи відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, частково враховані при вирішенні справи.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку часткове задоволення позовних вимог з урахуванням вищенаведеного.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до пункту 2 частини 1 ст.129 ГПУ України покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Дослідивши матеріали справи № 908/274/23 судом встановлено, що при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 47912,48 грн. платіжним дорученням № 944360 від 17.01.2023 позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Враховуючи розмір заявлених позовних вимог судовий збір, що належить до сплати, в даному випадку становить 2481,00 грн. Таким чином, переплата судового збору становить 203,00 грн.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне зазначити позивачу, що він має право звернутися до суду з клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору в порядку ст. 7 Закону України "Про судовий збір" в розмірі 203,00 грн.,у зв`язку з переплатою суми судового збору при поданні позовної заяви.

Керуючисьст.,ст. 46, 123, 126, 129, 233, 240, 241, 248, 252Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОРАНТА-СІЧ» задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОРАНТА-СІЧ», (69104, м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 16, ідентифікаційний код юридичної особи 02307292) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», (юридична адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; адреса для листування: 01054, м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 9, корп. 1, офіс 301, ідентифікаційний код юридичної особи 20474912) 45 312(сорок п`ять тисяч триста дванадцять) грн. 48 коп. страхового відшкодування та 2 346 (дві тисячі триста сорок шість) грн.37 коп. судового збору. Видати наказ.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повне судове рішення складено « 20» квітня 2023 р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.