ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
13.04.2023 Справа № 905/843/13-г
Господарський суд Донецької області у складі:
судді Фурсової С.М.
при секретарі судового засідання Кухтик С.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на дії державного виконавця
про стягнення 73 986 459,41 грн. -
у засіданні брали участь:
від позивача (стягувача): Машкіна В.М.
від відповідача (боржника): не з`явився
від ДВС: не з`явився
В провадженні Господарського суду Донецької області перебуває справа за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до Державного підприємства «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» про стягнення:
- суми боргу за спожиту активну електроенергію за період січень-грудень 2012 року у розмірі 64 931 406,02 гривень;
- суми боргу за спожиту реактивну електроенергію за період січень-грудень 2012 року у розмірі 1 588 637,21 гривень;
- суми боргу за перевищення договірних величин споживання електричної енергії за особовим рахунком № 237сн1 за період квітень-липень 2012 року у розмірі 664 781,57 гривень;
- суми пені у розмірі 4 982 712,06 гривень, нарахованої в період з 01.01.2012 по 31.01.2013 за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань з оплати електроенергії за період з червня 2011 року по грудень 2012 року;
- суми трьох відсотків річних у розмірі 1 621 871,53 гривень, нарахованої в період з 01.01.2012 по 31.01.2013 за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по оплаті електроенергії за період з березня 2011 року по грудень 2012 року;
- суми інфляційних нарахувань у розмірі 229 746,81 гривень, нарахованої в період з 01.12.2012 по 31.12.2012 за несвоєчасне виконання зобов`язань по оплаті електроенергії за період з березня 2011 року по жовтень 2012 року.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 04.11.2013 по справі №905/843/13-г позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача борг за спожиту активну електроенергію у розмірі 64877780,09 гривень, борг за спожиту реактивну електроенергію у розмірі 1609567,35 гривень, борг за перевищення договірної величини електроспоживання у розмірі 664781,57 гривень, три відсотки річних у розмірі 1621871,53 гривень, інфляційні нарахування у розмірі 150729,35 гривень, пеню у розмірі 4442666,50 гривень, вартість судової експертизи у розмірі 49945,00 гривень, судовий збір у розмірі 68744,30 гривень.

26.11.2013 на виконання вказаного рішення Господарським судом Донецької області було видано відповідний наказ.

На підставі ухвали суду від 20.01.2022 змінено найменування позивача (стягувача) у справі №905/843/13-г з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі».

Ухвалою суду від 27.01.2022 замінено сторону виконавчого провадження, а саме: боржника Державне підприємство «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» () на його правонаступника Державне підприємство «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» () у справі №905/843/13-г.

Постановою Східного апеляційного господарського суду Донецької області ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.01.2022 у справі № 905/843/13-г скасовано. Прийнято нове рішення, яким задоволено заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про заміну сторони виконавчого провадження. Замінити сторону виконавчого провадження, а саме: боржника Державне підприємство «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» () на його правонаступника Державне підприємство «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» () у справі №905/843/13-г.

На адресу суду 13.03.2023 надійшла скарга Державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на дії державного виконавця, за якою скаржник просить: визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської О.М. про арешт майна боржника від 13.02.2023 у виконавчому провадженні №43500629.

Ухвалою суду від 14.03.2023 призначено до розгляду скаргу на дії державного виконавця в судовому засіданні на 22.03.2023.

20.03.2023 від представника Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції та заперечення.

Ухвалою суду від 22.03.2023 у задоволенні вказаного клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції відмовлено.

Від ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» 21.03.2023 надійшов лист на виконання ухвали суду від 14.03.2023.

Ухвалою суду від 22.03.2023 відкладено розгляд скарги на 13.04.2023.

Від державного виконавця 29.03.2023 через підсистему «Електронний су» надійшли пояснення на скаргу.

Від ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» 29.03.2023 надійшла заява про розгляд скарги без участі його уповноваженого представника.

Від представника Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» 03.04.2023 надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 04.04.2023 задоволено.

У судовому засіданні 13.04.2023 представник Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» брав участь в режимі відеоконференції, заперечив проти задоволення скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином.

Щодо строків розгляду скарги.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Разом з цим, частиною 3 статті 2 ГПК України визначено основні засади (принципи) господарського судочинства, якими, зокрема, є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

За приписами ч.2 ст.3 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема, «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Одночасно, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

За об`єктивних обставин розгляд скарги був здійснений судом без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це було можливим, у межах розумного строку в контексті положень ГПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з огляду на наступне.

Скарга ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» обумовлена тим, що 13.02.2023 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції Торбинською Оксаною Миколаївною у виконавчому провадженні №43500629 прийнято постанову про арешт майна ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», а саме: накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно.

Боржник вважає, що постанова про арешт майна боржника від 13.02.2023 у ВП №43500629 є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки: стосується арешту всього майна, а не конкретного індивідуально визначеного; арешт накладено на майно без проведення його опису.

З огляду на викладене, а також враховуючи імперативні вимоги частини 2 статті 56 Закону щодо накладення виконавцем арешту на рухоме майно, яке не підлягає державній реєстрації, лише після проведення його опису, вищевказана постанова про арешт майна боржника, за твердженням скаржника, підлягає скасуванню.

Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями частини першої статті 18 Господарського процесуального кодексу України також визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 6 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частин першої-третьої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Судом встановлено, що постановою Східного апеляційного господарського суду задоволено заяву Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про заміну сторони виконавчого провадження. Замінено сторону виконавчого провадження, а саме: боржника Державне підприємство «Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств» () на його правонаступника Державне підприємство «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» () у справі №905/843/13-г.

Представником АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» направлено головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби заяву від 11.01.2023 року про заміну сторони виконавчого провадження на підставі постанови суду у справі №905/843/13-г, дублікат наказу №905/843/13-г, який було втрачено, також просив перевірити майновий стан боржника та винести постанову про накладення арешту на все майно Боржника.

І оловний державний виконавець Торбинська О.М. керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та з метою виконання рішення суду 13.02.2023 року винесла постанову про арешт майна боржника.

Постановою від 13.02.2023 у виконавчому провадженні №43500629 накладено арешт на все майно, що належить боржнику - Державному підприємству «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», в межах суми заборгованості з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Арешт майна за правовою сутністю обмежує право боржника розпоряджатися спірним майном, проте не вимагає обмеження в користуванні ним.

Державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника для забезпечення реального виконання рішення суду. При цьому накладення арешту на все майно боржника не позбавило ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» можливості користуватися та володіти своїм майном.

Суд зауважує, що відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Таким чином, вказана норма Закону надає державному виконавцю право ухвалити як постанову про арешт майна, так і постанову про опис та арешт майна.

Закон України «Про виконавче провадження» також надає можливість державному виконавцю як накласти арешт на все майно боржника під час відкриття виконавчого провадження, так і накласти арешт на окремі речі, що належать боржнику, не пізніше наступного робочого дня після виявлення такого майна.

При цьому постанова виконавця про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, в силу наведених положень Закону України «Про виконавче провадження» не повинна містити в собі опису майна, на яке накладається арешт.

За змістом вказаних норм Закону України «Про виконавче провадження» виконавець вправі вибирати алгоритм своїх дій при здійсненні виконавчого провадження, а положення цього Закону не містять обмеження щодо накладення арешту на майно розміром суми, що підлягає стягненню.

Судом установлено, що арешт на майно боржника ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» накладено одночасно з заміною боржника у виконавчому провадженні, фактично стосовного нового боржника розпочато виконавче провадження.

Тобто державний виконавець Торбинська О.М. при винесенні оскаржуваної постанови про арешт майна боржника дія у спосіб та у відповідності з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» і його діями не порушено права та законні інтереси ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація».

Додатково скаржник як на обґрунтування підстав оскарження постанови посилається на постанову від 26.10.2017 у справі № 910/1962/16, яка ухвалена Вищим господарським судом України.

З цього приводу суд зазначає, що згідно із частиною четвертою статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що постановою державного виконавця від 13.02.2023 у виконавчому провадженні №43500629 було накладено арешт на все майно боржника, а не на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, і беручи до уваги те, що дана постанова не містить рішень виконавця щодо обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам, вказана постанова про арешт майна боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору в силу вимог Закону України «Про виконавче провадження» не повинна містити в собі опису майна, на яке накладається арешт.

Даний висновок господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.06.2018 у справі №910/15141/16.

Інших доводів, які б свідчили про протиправність дій державного виконавця скаржником не наведено, підстави для визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції Торбинської О.М. про арешт майна боржника від 13.02.2023 у виконавчому провадженні №43500629 - відсутні.

Керуючись ст. ст. ст. 233-235, 339-345, 255-257 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В

У задоволенні скарги Державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» на дії державного виконавця - відмовити.

У судовому засіданні 13.04.2023 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.04.2023.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення .

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя С.М. Фурсова