ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/90/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Онопрійчук Д.В.;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Онопрійчука Данила Вікторовича

до Обслуговуючого кооперативу "Житловий комплекс "Покровський"

про стягнення 531 219,33грн

Фізична особа-підприємець Онопрійчук Данило Вікторович звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Обслуговуючого кооперативу "Житловий комплекс "Покровський" 531 219,33грн, з яких: 412 604,46грн основного боргу, 12 479,87грн 3% річних та 106 135,00грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору №11/08/21 від 11.08.2021 в частині оплати виконаних робіт.

В якості правових підстав позову позивач зазначає, зокрема, ст.525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 629, 837, 853, 875, 882 Цивільного кодексу України, ст.173, 193 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 17.08.2021 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання.

Ухвалою суду від 23.02.2023 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу №906/90/23 до судового розгляду по суті; призначити судове засідання на 15.03.2023 о 09:30.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Шніт А.В., справа №906/90/23, призначена на 15.03.2023 о 09:30, в судове засідання не вносилась.

Ухвалою суду від 21.03.2023 призначено справу №906/90/23 до судового розгляду по суті на 11.04.2023 о 09:20.

Позивач у судовому засіданні 11.04.2023 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Подав акт звірки за період 0 01.08.2021 по 23.02.2023 з доказами направлення на адресу відповідача.

Представник відповідача в судове засідання 11.04.2023 не з`явився. За інформацією з офіційного сайту "Укрпошта" - https://track.ukrposhta.ua/ tracking_UA.html - щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відправлення за номером 159 (штрихкодовий ідентифікатор), надіслане ОК "Житловий комплекс "Покровський" разом з копією ухвали від 21.03.2023 за адресою: 10031, м.Житомир, вул. Покровська, 20Б, знаходиться у точці видачі (запис від 30.03.2023) (а.с. 65-66). Водночас, у матеріалах справи міститься роздруківка з офіційного сайту суду щодо розміщення оголошення про виклик представника ОК "Житловий комплекс "Покровський" до суду 11.04.2023 о 09:20 (а.с. 63).

Крім того, відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач мав доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, відповідача належним чином повідомлено про дату, час та місце засідання суду в справі №906/90/23.

Згідно п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов`язком, суд вважає, що відсутність відповідача чи його представника не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи.

11.08.2021 між Обслуговуючим кооперативом "Житловий комплекс "Покровський" (замовник, відповідач) та Фізичною особою - підприємцем Онопрійчуком Данилом Вікторовичем (підрядник/виконавець, позивач) укладено договір №11/08/21 (далі - Договір) (а.с. 7-8).

Згідно умов п.1.1 Договору підрядник зобов`язується за завданням замовника виконати загально-будівельні (монтажні) роботи по об`єкту: "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано прибудованими приміщеннями громадського призначення" за адресою: Житомир, вул. Покровська, буд. 20Б, а замовник зобов`язується прийняти ці роботи та оплатити їх вартість.

Відповідно до п.1.2 Договору підрядник виконує роботи, з використанням власних матеріалів замовника.

Факт прийняття виконаних підрядником робіт посвідчується підписанням сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт (п.1.3 Договору).

Термін виконання робіт: до 31.12.2021 (включно) (п.1.4 Договору).

Загальна сума договору, вартість робіт який має виплатити замовник підряднику складає 1 293 018,50грн без ПДВ (п.3.1 Договору).

Згідно п.3.3 Договору замовник здійснює оплату підряднику за виконані роботи протягом місяця з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (Акт).

Відповідно до п.3.4 Договору усі розрахунки здійснюються в національній валюті України у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок сторони-отримувача платежу.

За домовленістю між сторонами договору можуть бути передбачені інші умови виплати винагороди та порядок розрахунків (п.3.5 Договору).

За невиконання чи неналежне виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України (п.4.11 Договору).

За змістом п.5.1 Договору, він вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання замовником та підрядником своїх зобов`язань за цим договором.

На виконання умов договору №11/08/21 від 11.08.2021 позивач за період з серпня по жовтень 2021 року відповідачу надав послуги на загальну суму 662 604,46грн, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в №1 за серпень 2021 року і №2 за жовтень 2021 року, а також довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3К за серпень 2021 року (на суму 180 873,94грн) і за жовтень 2021 року (на суму 481 730,52грн) (а.с. 9-18).

Вищевказані акти та довідки 01.12.2021 позивачем направлялися відповідачу засобами поштового зв`язку разом із супровідним листом №29/11 від 29.11.2021 (а.с. 26-27). Зазначені документи 06.12.2021 відповідач отримав, про що свідчить підпис представника замовника Стопняк І.О. та штамп вхідної кореспонденції (а.с. 27).

Обслуговуючий кооператив "Житловий комплекс "Покровський" зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг виконало частково, сплативши Фізичній особі - підприємцю Онопрійчуку Данилу Вікторовичу 250 000,00грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями виписок з банківського рахунку (а.с. 19-22, 24-25).

З огляду на викладене, у відповідача виник борг перед позивачем у розмірі 412 604,46грн (662 604,46грн - 250 000,00грн).

У зв`язку з цим, позивач направив відповідачу претензію щодо сплати заборгованості за виконані роботи №09/01 від 03.10.2022, в якій просив розглянути її у строк до 04.11.2022 (включно) і сплатити наявну заборгованість у розмірі 412 604,46грн (а.с. 28-31). Дана претензія отримана ОК "Житловий комплекс "Покровський" 05.10.2022, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 32), однак залишилася без відповіді та задоволення, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасником справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За ст.173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Беручи до уваги зміст правовідносин, які склалися між сторонами, та характер взятих ними зобов`язань, суд дійшов висновку про те, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з договору будівельного підряду.

У відповідності до ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст.854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Також, ч.4 ст.837 ЦК України встановлено, що до окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави (побутового підряду, будівельного підряду, підряду на проектні та пошукові роботи), положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ч.1 ст.875 ЦК України).

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (ч.2 ст.875 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.

Частина 4 статті 882 ЦК України передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений договором. Відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №910/13114/18, від 21.08.2019 у справі №917/1489/18, від 18.07.2019 у справі №910/6491/18, від 19.06.2019 у справі №910/11191/18.

Судом встановлено, що позивачем відповідачу разом із супровідним листом №29/11 від 29.11.2021 (а.с. 26) надсилалися акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в №1 за серпень 2021 року і №2 за жовтень 2021 року, а також довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3К за серпень 2021 року (на суму 180 873,94грн) і за жовтень 2021 року (на суму 481 730,52грн) (а.с. 9-18), якими було підтверджено вартість придбаних та використаних матеріалів, обсяг та вартість виконаних робіт, котрі останнім підписані не були, як і не було надано мотивованої відмови від їх підписання та прийняття.

Таким чином, замовник, який у порушення вимог статті 882 Цивільного кодексу України безпідставно (невмотивовано) відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), не звільняється від обов`язку оплатити роботи.

За приписами ч.1 ст.854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

За ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Варто зазначити, що акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в №1 за серпень 2021 року і №2 за жовтень 2021 року, а також довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3К за серпень 2021 року (на суму 180 873,94грн) і за жовтень 2021 року (на суму 481 730,52грн) (а.с. 9-18) відповідач отримав 06.12.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та про що суд вказував вище, (а.с. 27) та не заявив про будь-які недоліки виконані підрядником, а тому вказані акти вважаються прийнятими замовником без зауважень.

У свою чергу, відповідач доказів сплати заборгованості в розмірі 412 604,46грн суду не надав.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо стягнення основного боргу в сумі 412 604,46грн належними та допустимими доказами у справі, наявними в матеріалах справи.

Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 12 479,87грн 3% річних (за період 08.01.2022-31.12.2022) та 106 135,00грн інфляційних втрат (за період січень-листопад 2022 року) суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, з наведених норм права вбачається, що у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивачем невірно визначено день закінчення строку виконання відповідачем зобов`язання з оплати вартості виконаних підрядних робіт. Як судом зазначалося вище, акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в №1 за серпень 2021 року і №2 за жовтень 2021 року, а також довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3К за серпень 2021 року (на суму 180 873,94грн) і за жовтень 2021 року (на суму 481 730,52грн) (а.с. 9-18) відповідач отримав 06.12.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 27) та не заявив про будь-які недоліки виконані підрядником, а тому вказані акти вважаються прийнятими замовником без зауважень.

З огляду на зазначене, з врахуванням змісту п.3.3 Договору замовник здійснює оплату підряднику за виконані роботи протягом місяця з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (Акту).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що кінцевий термін періоду виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати виконаних позивачем підрядних робіт припав на 07.01.2022, що, відповідно до ст.73 Кодексу законів про працю України, був святковим днем (Різдво Христове), згідно ч.5 ст.254 ЦК України днем закінчення строку внесення оплати є перший за ним робочий день, тобто - 10.01.2022. Відповідно, початок періоду прострочення виконання відповідачем зобов`язання з оплати виконаних підрядних робіт починається 11.01.2022.

Тобто, суд вважає правильними наступний період для нарахування 3% річних - 11.01.2022-31.12.2022. Враховуючи наведене, за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга:Закон", господарським судом здійснено перерахунок 3% річних, відповідно до чого загальна сума 3% річних, що підлягає до задоволення, складає 12 039,01грн. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення 440,86грн 3% річних (12 479,87грн - 440,86грн) суд відмовляє.

Перевіривши доданий до позовної заяви розрахунок розміру інфляційних втрат, суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість, тому задовольняє позов у частині вимог щодо стягнення 106 135,00грн інфляційних нарахувань за період січень-листопад 2022 року.

Згідно ч.2, 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 81 ГПК України сторонами доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи докази, які містяться у матеріалах справи, а також норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення позову частково, а саме: в частині вимог про стягнення 412 604,46грн заборгованості за виконані роботи, 12 039,01грн 3% річних, 106 135,00грн інфляційних витрат. У частині вимог щодо стягнення 440,86грн 3% річних суд відмовляє в позові.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Житловий комплекс "Покровський" (10031, м. Житомир, вул. Покровська, буд. 20Б; ідентифікаційний код 41300936) на користь Фізичної особи - підприємця Онопрійчука Данила Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ):

- 412 604,46грн заборгованості за виконані роботи;

- 12 039,01грн 3% річних;

- 106 135,00грн інфляційних витрат;

- 7 961,68грн судового збору.

3. Відмовити в позові в частині вимог щодо стягнення 440,86грн 3% річних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 20.04.23

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - позивачу на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - відповідачу (рек.)