ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"21" квітня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1562/23

Суддя Господарського суду Одеської області Петренко Н.Д., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" /04073, м. Київ, вул. Шулявська, 5/ в особі філії "Інфоксводоканал" /65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, , e-mail: / про видачу судового наказу /вх. № 1619/23 від 14.04.2023 року/ до боржника товариства з обмеженою відповідальністю «ЧІН І К» /, адреса - 65009, м. Одеса, провул. Світлий, 2, кв. 41/ про стягнення 23 951,40 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" /заявник, водоканал/ звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою про видачу судового наказу (вх. № 1619/23 від 14.04.2023 року) про стягнення з боржника товариства з обмеженою відповідальністю «ЧІН І К» боргу у сумі 23 951,40 грн та судового збору.

Заяву обґрунтовано невиконанням боржником рішення від 29.09.2020 року про проведення розрахунку на суму 23 951,40 грн відповідно до п. 3.3, 3.4 за порушення п. 5.18 Правил № 190. Вказаний розрахунок здійснено внаслідок порушення боржником цілісності опломбованого матеріалу пломби держповірки ІІІ/14р на водомірі марки КВ-1,5 № 023071, що встановлено за наслідками перевірки 01.09.2020 року за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 80.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Частиною першою статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно статті 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно з статтею 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Господарський суд зазначає, що у даній заяві стягувачем заявлено вимогу про стягнення боргу у сумі 23 951,40 грн за невиконання боржником рішення від 29.09.2020 року про проведення розрахунку відповідно до п. 3.3, 3.4 за порушення п. 5.18 Правил № 190. Вказана вимога не являється заборгованістю за договором у розумінні ст. 148 ГПК України, а підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки вбачається спір про право.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 ГПК України.

Частинами другою і третьою статті 152 ГПК України передбачено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до частини другої статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" про видачу судового наказу /вх. № 1619/23 від 14.04.2023 року/ до боржника товариства з обмеженою відповідальністю «ЧІН І К» про стягнення 23 951,40 грн.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 150, п.1 ч.1 ст.152, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" у видачі судового наказу за заявою про видачу судового наказу /вх. № 1619/23 від 14.04.2023 року/ до боржника товариства з обмеженою відповідальністю «ЧІН І К» про стягнення 23 951,40 грн.

Ухвала складена та підписана 21.04.2023 року.

Ухвала набрала законної сили 21.04.2023 року та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 254, 255 ГПК України.

Суддя Н.Д. Петренко