ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
24.04.2023р. Справа № 905/373/23
Обґрунтовуючи вимоги заявник вказує на факт приєднання 10.02.2022 боржника із використанням електронного цифрового підпису шляхом підписання Анкет-заяв до Умов та правил надання послуг КУБ, що свідчить про підписання відповідного договору приєднання. Факт перерахування грошових коштів в сумі 1500000,00грн підтверджується випискою з банківського рахунку від 11.02.2022, зобов`язання з повернення означеної суми боржником не виконані.
На підтвердження заявлених вимог заявник надав до суду копії довіреності №3725- К-Н-О від 08.11.2022, виписки з ЄДРЮОФОП, витягу з Статуту АТ КБ ПРИВАТБАНК (перша, друга та третя сторінки), витягу з Державного реєстру банків № ДРБ-000008 від 16.08.2021, Анкети-заяви клієнта юридичної особи про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, файл перевірки електронного цифрового підпису, Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуга КУБ, файл перевірки електронного цифрового підпису, виписок по рахункам, паспорту боржника, а також розрахунок заборгованості, докази оплати судового збору та направлення на електронну пошту боржника копії заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів.
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2023 для розгляду даної заяви визначена суддя Устимова А.М.
Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Приписами частини 2 статті 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.(ч.2 ст.147 ГПК України).
Відповідно до частин 1, 3 статті 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
За змістом позовної заяви позивач посилається на факт підписання між сторонами кредитного договору від 10.02.2022 шляхом направлення боржником Анкет-заяв про приєднання до Умов та правил надання послуг КУБ із використанням електронного цифрового підпису в порядку передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронний цифровий підпис».
В розумінні частини першої статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 96 ГПК України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу (ч.2 ст.96 ГПК України).
Згідно ч.3 ст. 96 вказаного Кодексу учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем подані вищезазначені електронні докази (анкети-заяви) в письмовій формі (роздруківка на паперових носіях). На підтвердження скріплення їх електронними підписами надані відповідні роздруківки файлів перевірки КЕП.
В електронній формі в оригіналі або копії означені докази суду не надавались.
Всі інші документи, які надані до позовної заяви в копіях, є письмовими доказами.
За умовами ст.91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.26 Національного стандарту України ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», затвердженого наказом Державного підприємства «Український науководослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (ДП «УкрНДНЦ») № 144 від 01.07.2020, з 01.09.2021, відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.
У разі подання учасником справи до суду пакету документів у копіях, які прошиті із проставленням на останній його сторінці посвідчувального напису, із зазначенням кількості сторінок та проставленням підпису уповноваженої особи заявника та його печатки, такі процесуальні дії учасника справи свідчать про подання ним копій документів з дотриманням вимог щодо їх засвідчення відповідно до вимог національного стандарту щодо оформлення документів (правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 18.12.2018 у справі №761/5894/17, від 25.01.2022 у справі №925/677/20).
У постанові від 08.05.2019 у справі №160/7887/18 Верховний Суд з посиланням на приписи пункту 8 розділу 10 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року N 1000/5 щодо порядку вчинення посвідчувального напису вказав, що оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документу, відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку.
Відповідно таким посвідчувальним написом повинна засвідчуватись кожна сторінка документа, поданого у копії, або - у разі направлення копій документів у вигляді пакету - на останній його сторінці зазначається посвідчувальний напис, який складається зі слів «Згідно з оригіналом» та посвідчує саме відповідність копії документів їх оригіналам, а також в якому міститься зазначення кількості сторінок сформованого та прошитого пакету, на написі проставляється підпис уповноваженої особи заявника та відтиск його печатки.
Суд вбачає, що заява про видачу судового наказу від 05.04.2023 та додані до неї документи подана до суду у вигляді пакету документів, який прошитий, пронумерований та скріплений наліпкою «Скріплено та пронумеровано Представник АТ КБ «Приватбанк» Савіхіна А.М. 54 сторінок» та міститься підпис вказаної особи, що скріплений печаткою стягувача.
Відповідно, виходячи з його змісту, цей напис засвідчує обсяг документів, які скріплені та пронумеровані, що й засвідчено підписом уповноваженої особи та печаткою. Відмітка про відповідність наданих копій оригіналам документів у вказаному написі відсутня.
Дослідивши додатки до позовної заяви, які наведені вище, суд вбачає, що окремо відміток «Згідно з оригіналом» та дати засвідчення копій, особистого підпису особи, що засвідчує відповідність копії оригіналу з вказанням власного імені та прізвища надані до заяви про видачу судового наказу копії документів, у томі числі й електронні докази в паперових копіях, не містять.
Відмітка щодо наявності у стягувача оригіналів документів, що додані до заяви у копіях, які містяться у переліку додатків до заяви, свідчить саме про наявність оригіналу у останнього, що не є тотожним належному посвідченню копії документу щодо відповідності її змісту оригіналу документу.
Таким чином, копії документів, надані стягувачем в якості додатків до заяви про видачу судового наказу, у тому числі й документи, що підтверджують право адвоката Савіхіної А.М. на підписання заяви від імені позивача, анкети- заяви, не можуть вважатися засвідченими належним чином відповідно до вимог чинного законодавства згідно ДСТУ 4163:2020.
З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» не виконано вимоги п.п.2,3,4 ч.3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України.
Крім того, згідно п.п. 4,5 ч.2 ст.150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Відповідно заявлені у заяві про видачу судового наказу вимоги повинні відповідати презумпції безспірності вимог - при зверненні з заявою суду надаються докази, які підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, з яких суд беззаперечно зможе зробити висновок щодо наявності грошового зобов`язання, строків виникнення такого зобов`язання та розміру заборгованості.
Тоді як стягувач на підтвердження наявності заборгованості за кредитним договором посилається на виписки з банківського рахунку, які є роздруківками з банківської програми, оскільки не містять ані підпису особи, що їх виготовила, ані печаток чи штампів позивача.
Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.
Суд вважає за необхідне звернути увагу заявника, що відповідно до ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.
У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (частина 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України).
Суд повідомляє, що згідно з розпорядженням №1-р від 30.01.2023 «Про відправку вихідної кореспонденції» рекомендовано суддям та працівникам апарату суду здійснювати відправлення через поштового оператора «Укрпошта» за потребою після вичерпання використання альтернативних способів повідомлення сторін та учасників процесу (електронна пошта, телефонограма, факсограма, підсистема «Електронний суд», розміщення відповідних повідомлень на офіційній сторінці суду на веб-порталі «Судова влада України» тощо) та можливістю фактичної доставки поштового відправлення за місцем призначення.
Керуючись статтями 147, 148, 150,152, 153, 154, 175,234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підписана суддею 24.04.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі Судова влада України (dn.arbitr.gov.ua).

Суддя А.М. Устимова