ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2023 р. Справа №909/942/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів В.М. Гриців

І.Б. Малех,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Крамар Еко" за № 1781 від 31.01.2023 року (вх. № 01-05/386/23 від 07.02.2023 року)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 20.01.2023 року (суддя Л.М. Неверовська; повний текст рішення складено 20.01.2023 року)

у справі № 909/942/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Крамар Еко" (надалі ТзОВ "Крамар Еко")

до відповідача: Фізичної особи підприємця Шемусік Ірини Адамівни (надалі ФОП Шемусік І.А.)

про стягнення заборгованості за надані послуги в сумі 4734,89 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

14.11.2022 року ТзОВ "Крамар Еко" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ФОП Шемусік І.А. про стягнення заборгованості в сумі 4734,89 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов договору № БЧ-105-21 від 14.07.2021 року про надання послуг з поводження з побутовими відходами, не оплатив надані позивачем послуги за період з серпня 2021 року по вересень 2022 року, загальна вартість яких складає 4734,89 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 20.01.2023 року у справі №909/942/22 відмовлено в позові ТзОВ "Крамар Еко".

Суд першої інстанції встановив, що в п. 2.2 договору №БЧ-105-21 від 14.07.2021 сторони передбачили щомісячне підписання двостороннього акта наданих послуг та підтвердження об`єму наданих послуг. Позивач не надав доказів про направлення чи надання відповідачу щомісячно актів наданих послуг за період з серпня 2021 року по вересень 2022 року. Тільки 28.09.2022 позивач надіслав відповідачу спірні акти з претензією про стягнення суми боргу за надані послуги. Дану претензію відповідач не отримав. Суд встановив, що таке направлення відповідачу актів надання послуг свідчить про порушення позивачем вимог п.2.2 договору, оскільки виконавець повинен був щомісячно надавати відповідачу акти наданих послуг. Неодержання щомісячно актів наданих послуг, позбавило відповідача права встановити можливі розбіжності щодо наданих послуг, скласти дефектний акт, і загалом підтвердити факт надання позивачем спірних послуг. Акти наданих послуг, підписані в односторонньому порядку, направлені відповідачу з порушенням вимог п. 2.2 договору, а тому не є достатніми, достовірними та належними доказами надання позивачем послуг за договором №БЧ-105-21 від 14.07.2021 на суму 4734,89 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вважає його прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що надсилав спірні акти наданих послуг відповідачу простим поштовим відправленням, що не суперечить п. 2.2 договору, проте унеможливлює надання суду доказів такого відправлення у зв`язку з відсутністю розрахунково-платіжних документів за дану операцію. Звертає увагу на те, що у разі ненадання або надання виконавцем послуг в неповному обсязі чи неналежної якості, відповідач мав право у відповідності до п. 2.3 договору викликати уповноваженого представника виконавця, чи прибути безпосередньо до виконавця для складання дефектного акта та надати заперечення щодо факту надання послуг та їх об`єму. На переконання скаржника, щомісячний обсяг наданих послуг (об`єм вивезених виконавцем ТПВ) у відповідності до даних, зазначених в актах надання послуг за період з серпня 2021 року по вересень 2022 року, відповідає умовам договору). Відповідач не надав доказів про те, що послуги з вивезення ТПВ йому надані іншою особою, що фактично підтверджує надання даних послуг саме позивачем. Просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 20.01.2023 року у справі №909/942/22 та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач не надавав письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Апеляційне провадження у справі

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2023 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №909/942/22 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: В.М. Гриців, І.Б. Малех.

Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою у справі №909/942/22 та ухвалено здійснити перегляд рішення господарського суду Івано-Франківської області від 20.01.2023 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З`ясовуючи обставини про ознайомлення сторін з порядком розгляду справи №909/942/22, суд встановив таке.

14.02.2023 року ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 року надіслано позивачу на електронну адресу, повідомлену в апеляційній скарзі.

Також згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №636 на адресу відповідача, повідомлену в позовній заяві та в апеляційній скарзі, 14.02.2023 року надіслано ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 року про розгляд справи № 909/942/22 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

23.03.2023 року рекомендоване поштове відправлення №636, адресоване ФОП Шемусік І.А., повернулось до Західного апеляційного господарського суду з довідкою АТ «Укрпошта» із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Вищенаведеним підтверджується те, що суд вчинив дії щодо належного повідомлення сторін про порядок розгляду справи №909/942/22.

При цьому суд враховує, що ухвала Західного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень України, тобто є загальнодоступною.

Сторони у справі зобов`язані з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням по їхній справі, добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На час винесення даної постанови від сторін у справі не надходило жодних заяв чи клопотань щодо порядку розгляду апеляційної скарги ТзОВ "Крамар Еко" на судове рішення у справі №909/942/22, яке є предметом оскарження.

Обставини справи

Як видно із наявних у справі копій документів, 14.07.2021 року між ТзОВ Крамар Еко (виконавець) та ФОП Шемусік І.А. (замовник) укладено договір №БЧ-105-21 про надання послуг з поводження з побутовими відходами, відповідно якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги з поводження з побутовими відходами (надалі ТПВ), а замовник зобов`язується приймати та оплачувати надані послуги в порядку та строки визначені цим договором (а.с.34-35).

Згідно з пунктами 1.2, 1.3 договору об`єкт обслуговування: магазин Країна творчості. Адреса об`єкта обслуговування: м. Буча, вул. Горького, 6.

У відповідності до пункту 2.2 договору послуги, що надаються виконавцем, приймаються замовником шляхом щомісячного підписання двостороннього Акта наданих послуг (надалі Акт). Таким чином, об`єм наданих послуг підтверджується кожного поточного місяця на підставі відповідного Акта, який надається виконавцем та має бути підписаний замовником впродовж трьох робочих днів з дати його надання/відправлення.

Жодна зі сторін не вправі відмовитися від підписання Актів. У разі наявності розбіжностей, підтверджених письмово, сторони підписують Акт з зазначенням фактичних розбіжностей. Розбіжності повинні бути підтверджені Дефектним актом про неналежне виконання виконавцем своїх зобов`язань за договором, складеним за участю уповноваженого представника виконавця. За відсутності двостороннього Дефектного акту жодні подальші претензії з боку замовника при підписанні щомісячного Акта наданих послуг не приймаються (п. 2.3 договору).

В пункті 2.4 договору передбачено, що у випадку, якщо виконавець протягом встановленого п. 2.2 договору строку не отримує від замовника підписаного акта наданих послуг або обґрунтовану відмову від його підписання (Дефектний акт), такий Акт вважається погодженим замовником, а послуги належно наданими та прийнятими замовником без зауважень. Сторони дійшли взаємної згоди, що в зазначеному випадку Акт наданих послуг без підпису та печатки замовника, але з надписом зауважень від замовника у встановлений строк не надійшло є для сторін підставою вважати вказані в ньому послуги прийнятими замовником у повному обсязі без зауважень.

За змістом пунктів 3.2, 3.3 договору, згідно рішення Виконавчого комітету Бучанської міської ради від 19.03.2019 року № 122 вартість вивозу та утилізації 1 куб.м ТПВ складає 171,83 грн., крім того ПДВ 34,37 грн., всього з ПДВ 206,20 грн. Розрахунковий об`єм ТПВ на місяць складає 1,83 куб.м. Оплата за надані послуги здійснюється замовником протягом п`яти робочих днів від дня підписання акта наданих послуг, але не пізніше 15-го числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до пункту 3.4 договору факт надання послуг виконавцем та обсяг ТПВ за кожний поточний місяць підтверджується підписаним сторонами двостороннім Актом наданих послуг.

В розділах 4 та 5 договору визначено обов`язки та відповідальність сторін.

В пункті 9.1 передбачено, що цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2021 року, а в частині невиконаних грошових зобов`язань - до повного їх виконання. У випадку, якщо жодна із сторін за 10 календарних днів до дня закінчення терміну дії цього договору не заявить письмово про його припинення, цей договір вважається продовженим на один календарний рік на тих же умовах без обмеження по кількості таких пролонгацій.

В позовній заяві позивач зазначає, що на виконання умов договору №БЧ-105-21 від 14.07.2021 в період з серпня 2021 року по вересень 2022 року надавав відповідачу послуги з вивезення ТПВ. Однак відповідач не оплатив надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 4734,89 грн. (а.с.1-3).

В якості доказів надання спірних послуг, позивач надав копії не підписаних відповідачем актів наданих послуг: №4017 від 31.08.2021 року (а.с.10), №4636 від 30.09.2021 року (а.с.12), №5121 від 31.10.2021 року (а.с.14), №5896 від 30.11.2021 року (а.с.16), №6338 від 31.12.2021 року (а.с.18), №531 від 31.01.2022 року (а.с.20), №649 від 28.02.2022 року (а.с.22), №1521 від 31.05.2022 року (а.с.24), №1992 від 30.06.2022 року (а.с.26), №2293 від 31.07.2022 року (а.с.28), №2478 від 31.08.2022 року (а.с.30).

При цьому, позивач не надав доказів про надання/відправлення відповідачу у відповідних місяцях вказаних актів наданих послуг.

28.09.2022 року позивач надіслав відповідачу претензію про сплату заборгованості за надані послуги в сумі 4734,89 грн, до якої додав, зокрема, спірні Акти наданих послуг, просив підписати їх та направити на адресу Товариства (а.с.47-49).

Відповідно до інформації з веб-порталу АТ "Укрпошта", поштове відправлення №653 (претензія з додатками) відповідачем не отримано та повернуто відправнику (позивачу) за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання (а.с.62-63).

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

В силу положень частини 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, унормовано, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу приписів статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В ході розгляду справи суд встановив, що між сторонами укладено договір № БЧ-105-21 від 14.07.2021 року про надання послуг з поводження з побутовими відходами, відповідно до якого позивач, як виконавець, зобов`язався надавати послуги з поводження з побутовими відходами (надалі ТПВ), а відповідач, як замовник, зобов`язався приймати та оплачувати надані послуги в порядку та строки визначені цим договором.

Відповідно до пункту 3.4 договору № БЧ-105-21 від 14.07.2021 року факт надання послуг виконавцем та обсяг ТПВ за кожний поточний місяць підтверджується підписаним сторонами двостороннім Актом наданих послуг.

Послуги, що надаються виконавцем, приймаються замовником шляхом щомісячного підписання двостороннього Акта наданих послуг (надалі Акт). Таким чином, об`єм наданих послуг підтверджується кожного поточного місяця на підставі відповідного Акта, який надається виконавцем та має бути підписаний замовником впродовж трьох робочих днів з дати його надання/відправлення (п. 2.2 договору № БЧ-105-21 від 14.07.2021 року).

З аналізу змісту вказаних пунктів договору суд констатує, що сторони при укладенні договору № БЧ-105-21 від 14.07.2021 року передбачили щомісячне підписання двостороннього Акта наданих послуг та підтвердження об`єму наданих послуг кожного поточного місяця.

Однак, позивач не надав належних та допустимих доказів про відправлення щомісячно відповідачу (або вручення під розписку) актів наданих послуг за період з серпня 2021 року по вересень 2022 року.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач тільки 28.09.2022 року надіслав відповідачу спірні Акти надання послуг з претензією про оплату заборгованості в сумі 4734,89 грн.

Суд першої інстанції вірно встановив, що ненадання/невідправлення позивачем щомісячно актів наданих послуг відповідачу позбавило останнього права встановити можливі розбіжності щодо наданих послуг, скласти дефектний акт, і загалом підтвердити факт надання та прийняття послуг.

Відповідно до п. 2.3 договору жодна зі сторін не вправі відмовитися від підписання Актів. У разі наявності розбіжностей, підтверджених письмово, сторони підписують Акт з зазначенням фактичних розбіжностей. Розбіжності повинні бути підтверджені Дефектним актом про неналежне виконання виконавцем своїх зобов`язань за договором, складеним за участю уповноваженого представника виконавця. За відсутності двостороннього Дефектного акту жодні подальші претензії з боку замовника при підписанні щомісячного Акта наданих послуг не приймаються.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що акти наданих послуг підписані позивачем в односторонньому порядку, направлені відповідачу з порушенням вимог п. 2.2 договору, не є належними та допустимими доказами, які підтверджують надання позивачем спірних послуг за договором №БЧ-105-21 від 14.07.2021, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості в сумі 4734,89 грн.

В апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що відсутність у справі доказів про надання відповідачу послуг з вивезення ТПВ іншою особою фактично підтверджує надання даних послуг саме позивачем.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими твердженнями апелянта, вважає їх помилковими та безпідставними, а доводи апеляційної скарги - такими, що не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Івано-Франківської області від 20.01.2023 року у справі №909/942/22.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст.ст. 8, 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Крамар Еко" за №1781 від 31.01.2023 року (вх. № 01-05/386/23 від 07.02.2023 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 20.01.2023 року у справі №909/942/22 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя І.Б. Малех