РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.04.2023Справа № 910/2569/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АБЗ-1», м. Київ

до Малого підприємства «Прометей», Черкаська обл., Городищенський р-н, с. Хлистунівка

про стягнення 600 000,00 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АБЗ-1» (далі - ТзОВ «АБЗ-1»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Малого підприємства «Прометей» (далі - МП «Прометей»/відповідач) про стягнення 600 000,00 грн заборгованості за договором поставки №АБ/09/18-03 від 17.09.2018.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 21.02.2023 позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, при цьому, був повідомлений про відкриття провадження у справі у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта»: 685.

Приписами статті 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

17.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АБЗ-1» (далі - постачальник) та Малим підприємством «Прометей» (далі - покупець) укладено договір поставки №АБ/09/18-03, відповідно до якого постачальник зобов`язався передавати у власність (поставляти), а покупець приймати та оплачувати асфальтобетонну суміш.

Ціна одиниці виміру товару та загальна вартість кожної партії товару визначаються сторонами в рахунках-фактурах та видаткових накладних. На кожну окрему партію товару постачальником виставляється рахунок-фактура, в якому зазначається, зокрема, погоджений асортимент товару, кількість, загальна вартість та інші витрати постачальника, погоджені сторонами. Оплатою рахунку-фактури покупець підтверджує свою згоду з умовами поставки партії товару (п. 2.1. та п. 2.4. договору).

Згідно п. 3.1. договору розрахунки за кожну партію товару, в тому числі відшкодування вартості транспортних витрат постачальника здійснюються в безготівковому порядку шляхом здійснення 100% попередньої оплати за товар.

У відповідності до п. 3.2. договору оплата здійснюється шляхом переказу покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника, що визначений у цьому договорі. Обов`язок покупця по оплаті за товар вважається виконаним з моменту зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до п. 3.3. договору розрахунок за партію товару здійснюється покупцем на підставі належним чином оформлених рахунків-фактур постачальника, товарно-транспортних накладних та/або актів приймання-передачі товару та/або видаткових накладних (залежно від умов поставки товару).

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріпленням печатками сторін і діє до 31.12.2019, а якщо жодна зі сторін не підтвердила письмово припинення дії цього договору за 30 (тридцять) календарних днів до дати такого припинення - він вважається продовженим на наступний календарний рік на тих самих умовах (п. 7.1. договору).

Отже, на виконання умов цього договору, у період з вересня 2018 року по жовтень 2019 року включно, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 27 056 025,44 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідач за поставлений товар розрахувався частково в сумі 17 951 881,12 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень: №344 від 19.09.2018, №351 від 21.09.2018, №354 від 26.09.2018, №367 від 04.10.2018, №373 від 19.10.2018, №392 від 08.11.2018, №408 від 04.12.2018, №542 від 04.06.2019, №571 від 18.06.2019, № 586 від 01.07.2019, №630 від 16.07.2019, №652 від 24.07.2019, №662 від 05.08.2019, №704 від 23.08.2019, №727 від 11.09.2019, №758 від 20.09.2019, №912 від 09.01.2020, №932 від 19.02.2020, № 1261 від 09.02.2021.

Таким чином, у МП «Прометей» утворилась заборгованість за поставлений товар в сумі 9 104 144,32 грн.

17.01.2023 ТзОВ «АБЗ-1» надіслало МП «Прометей» претензію за вих. №15 від 16.01.2023 про сплату заборгованості у розмірі 9 104 144,32 грн за договором поставки №АБ/09/18-03 від 17.09.2018.

МП «Прометей» відповіді на претензію не надало, заборгованість не погасило.

За таких обставин, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати за поставлений товар, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення заборгованості з МП «Прометей», при цьому, у прохальній частині позову ТзОВ «АБЗ-1» просить суд стягнути заборгованість в сумі 600 000,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

У відповідності до положень ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Отже, судом вище встановлено, що 17.09.2018 між ТзОВ «АБЗ-1» та МП «Прометей» укладено договір поставки №АБ/09/18-03, відповідно до якого позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 27 056 025,44 грн, що підтверджується копіями видаткових накладних, які містяться в матеріалах справи.

Статтею 530 ЦК України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, згідно п. 3.1. договору розрахунки за кожну партію товару, в тому числі відшкодування вартості транспортних витрат постачальника здійснюються в безготівковому порядку шляхом здійснення 100% попередньої оплати за товар.

Судом вище встановлено, що відповідач за поставлений товар розрахувався частково в сумі 17 951 881,12 грн, внаслідок чого у МП «Прометей» утворилась заборгованість в сумі 9 104 144,32 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, судом також встановлено, що позивач звернувся до відповідача із претензією за вих. №15 від 16.01.2023 про сплату заборгованості, однак, претензія залишена МП «Прометей» без задоволення.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку, що МП «Прометей» порушило умови договору поставки товару №АБ/09/18-03 від 17.09.2018 та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість перед позивачем за поставлений товар в сумі 9 104 144,32 грн.

Разом із тим, оскільки ТзОВ «АБЗ-1» заявило до стягнення заборгованість в сумі 600 000,00 грн, відповідно позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Згідно статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АБЗ-1» задовольнити.

Стягнути з Малого підприємства «Прометей» (19533, Черкаська область, Городищенський район, село Хлистунівка, вулиця Ружина, будинок 43; ідентифікаційний код 21351979) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АБЗ-1» (03124, місто Київ, вулиця Василенка Миколи, будинок 7-А, офіс 3-41; ідентифікаційний код 41190464) 600 000 (шістсот тисяч) - заборгованості та 9 000 (дев`ять тисяч) грн 00 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук