УХВАЛА

попереднього засідання

м. Київ

05.04.2023Справа № 910/10984/22
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрім 2017" (36034, м. Полтава, вул. Половка,66Б, ідентифікаційний номер 41070341)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ладамир" (04209, м. Київ, вул.Героїв Дніпра,7, ідентифікаційний номер 39821593)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Суддя: Мандичев Д.В.

Секретар судового засідання Судак С.С.

Представники учасників:

від заявника -не з`явилися

від боржника -не з`явилися

розпорядник майна -Пилипенко М.М.

від АТ "Український будівельно-інвестиційний банк" -Драненко Я.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В жовтні 2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Стрім 2017" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ладамир" у зв`язку з наявною непогашеною заборгованістю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 № 910/10984 заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Стрім 2017" було прийнято до розгляду, засідання призначено на 30.11.2022, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Ладамир" (04209, м. Київ, вул.Героїв Дніпра,7, ідентифікаційний номер 39821593) у строк до 21.11.2022 (включно) надати суду належним чином засвідчені копії правоустановчих документів, зокрема статут підприємства, відзив на заяву про порушення справи про банкрутство з додатками, складений відповідно до ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства та з урахування п. 6 ст. 39 цього Кодексу.

25.10.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла заява арбітражного керуючого Пилипенко М.М. про участь у справі.

11.11.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла заява арбітражного керуючого Перепелиці В.В. про участь у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2022 відкладено підготовче засідання на 11.01.2023.

Згідно Рішення Ради суддів України від 14.12.2022 №35 визначено дату проведення ХІХ позачергового з`їзду суддів 11-13 січня 2023 року, делегатом на якому є суддя Мандичев Д.В.

Відтак, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на 01.02.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.02.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Ладамир» (04209, м. Київ, вул.Героїв Дніпра,7, ідентифікаційний номер 39821593). Визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрім 2017» (36034, м. Полтава, вул. Половка,66Б, ідентифікаційний номер 41070341) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ладамир» (04209, м. Київ, вул.Героїв Дніпра,7, ідентифікаційний номер 39821593) в розмірі 538 614,12 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розТовариства з обмеженою відповідальністю «Ладамир» (04209, м. Київ, вул.Героїв Дніпра,7, ідентифікаційний номер 39821593). Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Ладамир» (04209, м. Київ, вул.Героїв Дніпра,7, ідентифікаційний номер 39821593) за номером 70043 від 08.02.20230р. Призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Ладамир» (04209, м. Київ, вул.Героїв Дніпра,7, ідентифікаційний номер 39821593) арбітражного керуючого Пилипенко Маргариту Миколаївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1762 від 23.03.2016). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 05.04.2023 р.

14.03.2023 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" з грошовими вимогами до боржника на суму 825 644,65грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2023 заяву Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" з грошовими вимогами до боржника на суму 825 644,65грн. прийнято та призначено до розгляду у попередньому засіданні на 05.04.2023.

23.03.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов звіт розпорядника майна про результати розгляду вимог.

04.04.2023 до Господарського суду міста Києва надйшла заява прозпорядника майна про перерахування грошової винагороди.

04.04.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов звіт розпорядника майна про результати розгляду вимог.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.

Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

У ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у наступному порядку:

1) у першу чергу задовольняються:

вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України;

вимоги кредиторів за договорами страхування;

витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді;

витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються:

вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються:

вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів);

вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

У судовому засіданні, що відбулось 05.04.2023, судом розглянуто заяви кредиторів з грошовими вимогами до боржника.

Так, за наслідками дослідження заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника, визнанню кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю «Ладамир» підлягає:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стрім 2017»

У ході попереднього засідання, судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрім 2017" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ладамир" у розмірі 538 614,12 грн.

Поряд із вищеописаною заборгованістю підлягають визнанню судові витрати в сумі 85110,00грн.-вимоги першої черги.

Акціонерне товариство "Український будівельно-інвестиційний банк"

Заява Акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк» на суму 264 072 861,40грн надійшла до суду 28.10.2021, тобто в строк, встановлений ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

14 серпня 2020 року між Акціонерним товариством «Український будівельно-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ладамир» укладено Договір № BGV/U/03-2-7050 про надання гарантії до якого укладено Додатковий договір № 1 від 05.01.2021 року (далі по тексту - Договір № 1) за умовами якого Принципал зобов`язується повернути Гаранту суму кредиту в розмірі 794619,20 гри. ( сімсот дев`яносто чотири тисячі шістсот дев`ятнадцять гри. 20 коп.) частинами (з розстроченням) за графіком, щомісячними платежами починаючи з 29.01.2021 р,. з кінцевою датою погашення 29.12.2021р. та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 18,6% річних до моменту повного відшкодування суми кредиту.

10 вересня 2020 року між Акціонерним товариством «Український будівельно-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ладамир» укладено Договір № BGV/U/03-2-8151 про надання гарантії до якого укладено Додатковий договір № 1 від 05.01.2021 року (далі по тексту - Договір № 2). за умовами якого Принципал зобов`язується повернути Гаранту суму кредиту в розмірі 218427,06 гри. (двісті вісімнадцять тисяч чотириста двадцять сім грн. 06 коп.) частинами (з розстроченням) за графіком, щомісячними платежами починаючи з 29.01.2021р.. з кінцевою датою погашення 29.12.2021 р. та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 18.6% річних до моменту повного відшкодування суми кредиту. (Договір № 1 та Договір № 2 далі по тексту разом - Договори гарантії).

Договори гарантії, з урахуванням Додаткових договорів до них, є ідентичними та містять наступні умови надання кредиту:

- Згідно з п. 2.1.2. Гарант зобов`язаний у разі настання гарантійного випадку, та отримання письмової вимоги Бенефіціара, розглянути вимогу разом з доданими до неї документами, перевірити достовірність цієї вимоги, а також те, що вона становить належне представлення;

- Згідно з п. 2.1.3. Гарант зобов`язаний не пізніше 2 (другого) банківського дня з момент) отримання письмової вимоги Бенефіціара. яка становить належне представлення, надіслати Принципалу повідомлення про настання гарантійного випадку разом з копією вимоги Бенефіціара та документів, якими вона супроводжується.

- Згідно з н. 2.2.6. Принципал зобов`язаний протягом 2 (двох) банківських днів з дня отримання повідомлення про настання гарантійного випадку, з копією вимоги Бенефіціара разом з доданими до неї документами, перерахувати Гаранту належну до сплати Бенефіціару за умовами Гарантії суму, згідно з реквізитами, вказаними Гарантом у повідомленні про настання гарантійного випадку.

- Згідно з п. 2.1.4. Гарант зобов`язаний за умови отримання вимоги Бенефіціара, що становить належне представлення, сплатити Бенефіціару кошти за Гарантією, сума яких не може перевищувати суму наданої Гарантії, у встановлений у Гарантії строк та за рахунок грошових коштів, перерахованих Принципалом Гаранту у відповідності до п. 2.2.6. цього Договор).

- Згідно з п. 2.1.5. Гарант зобов`язаний у разі невиконання Принципалом умов п. 2.2.6. цього Договору, щодо перерахування Гаранту суми належної до сплати за вимогою Бенефіціара, сплатити Бенефіціару суму вимоги, яка не може перевищувати суму наданої Гарантії, за рахунок власних коштів, та повідомити Принципала в письмовій формі про виконання зобов`язань за Гарантією.

- Згідно з п. 2.2.7. У разі виконання Гарантом зобов`язання за Гарантією за рахунок власних коштів, у відповідності до п. 2.1.5., вважається, що відбулося кредитування Принципала і Принципал зобов`язаний сплачувати відсотки за платіж за гарантією в розмірі 18.6% річних від сплаченої Гарантом та невідшкодованої Принципалом суми, до моменту повного відшкодування на користь гаранта сум, сплачених останнім за Гарантією.

Кредитування Боржника відбувається шляхом сплати гарантійного платежу на вимогу Бенефіціара власними коштами Банку.

02 грудня 2020 року Банк у повному обсязі виконав свої зобов`язання сплативши гарантійні платежі власними коштами, що підтверджується платіжним дорученням №47294785 про сплату 994619,20 грн суми гарантії № BGV/U/03-2-7050. та платіжним дорученням №472941 52 про сплачу 499 995,00 грн. суми гарантії № BGV/U/03-2-8151 виписками з рахунку Принципала доданими до цієї заяви. В подальшому відбувалося часткове погашення заборгованості Боржником, а 05.01.2021 року відбулася реструктуризація заборгованості за договорами гарантії, шляхом укладання Додаткових договорів до них, якими встановлено новий строк погашення заборгованості до 29.12.2021 року з графіком повернення кредиту.

Боржником допущено порушення умов Договору № 1 та Договору № 2 в частині строків погашення основної суми кредиту та строків сплати процентів за користування кредитом встановлених Додатковими договорами.

В забезпечення вимои по Договорам гарантії, 05 січня 2021 року між Банком га ТОВ «Ладамир». укладено Договір застави № BGV/U/03-2-7050/Z2, предметом застави якого є товари в обороті (пакувальна продукція, пакувальні пакети, гофроящики, коробки з маркуванням торговою маркою Вrazil`ero) згідно з переліком товарів, викладеним в Додатку №1 який додається, що знаходяться на складі за адресою: м. Харків, вул. Курчатова, б. 12-а, та належать ТОВ «Ладамир».

Умовами Договору застави № BGV/U/03-2-7050/Z2 від 05.01.2020р. передбачено, що заставою забезпечене виконання зобов`язань Принципала за Договором № 1 та Договором № 2 щодо вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачене умовами Договору № 1 та Договором № 2, сплати процентів та комісії у розмірі, строки, в порядку та на умовах, передбачених умовами Договору № 1 та Договором № 2, сплати неустойки (штрафу, пені) у розмірі та у випадках, передбачених Договором №1 та Договором № 2, відшкодування збитків та витрат, іншої заборгованості, що можуть виникнути у Банка в зв`язку з укладенням та виконанням Договору №1 та Договором № 2, а також вимоги Банка щодо відшкодування в повному розмірі понесених ним витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет застави.

У зв`язку з невиконанням Боржником своїх зобов`язань за Договором № 1 та Договором № 2 Банк звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Боржника про стягнення 1 218 710,92 гри. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва про затвердження мирової угоди від 23.11.2022 року у справі №910/1281/22 суд спільну заяву Акціонерного товариства "Український будівельно- інвестиційний банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАДАМИР" та ОСОБА_1 про затвердження мирової у годи від 15.11.2022 задовольнити та затвердити мирову угоду від 15.11.2022, укладену між Акціонерним товариством "Український будівельно- інвестиційний банк", Товариством з обмеженою відповідальністю "Ладамир" та ОСОБА_1 .

Розмір заборгованості за Договором-1 та Договором-2 станом на дату укладення Мирової угоди становить:

- За Договором № BGV/U/03-2-7050 про надання гарантії від 14 серпня 2020 року в розмірі 757 020,37 грн. (сімсот п`ятдесят сім тисяч двадцять гривень 37 копійок), вказана сума Боргу визначена Сторонами з урахуванням всіх платежів, які були здійснені в рахунок погашення заборгованості і Позичальника до часу у кладення цієї Мирової угоди.

- За Договором № BGV/U/03-2-8151 про надання гарантії від 10 вересня 2020 року в розмірі 98 624,28 (дев`яносто вісім тисяч шістсот двадцять чотири гривні 28 копійок), вказана сума Боргу визначена Сторонами з урахуванням всіх платежів, які були здійснені в рахунок погашення заборгованості Позичальника до часу укладення цієї Мирової угоди.

- Судовий збір сплачений Позивачем за подання позову в розмірі 18 280 грн. 66 коп.

Загальний розмір заборгованості складає 873 925,31 (вісімсот сімдесят три тисячі дев`ятсот двадцять п`яті гривень 31 копійка) грн. Боржник визнав вказану заборгованість перед АТ «УКРБУДІНВЕСТБАНК» у повному обсязі.

З врахуванням часткового погашення заборгованості Поручителем ОСОБА_1 розмір заборгованості за Договором-1, станом на 07.02.2023 року складає 742 020,37 грн. (сімсот сорок дві тисяч двадцять гривень 37 копійок).

З урахуванням часткового погашення заборгованості Поручителем ОСОБА_1 розмір заборгованості за Договором-2, станом на 07.02.2023 складає 83 624,28 грн. (вісімдесят три тисячі шістсот двадцять чотири гривні 28 копійок).

Як уже було зазначено, Договір-1 та Договір-2 забезпечені заставою майна боржника, а саме Договором застави № BGV/U/03-2-7050/Z2 від « 05» січня 2021 р.. укладеним між Банком та ТОВ «ЛАДАМИР», предметом застави якого є товари в обороті (пакувальна продукція, пакувальні пакети, гофроящики. коробки з маркуванням торговою маркою Вrazil`ero) згідно з переліком товарів, викладеним в Додатку № 1 який додається, що знаходяться на складі за адресою: АДРЕСА_1 , та належать ТОВ «ЛАДАМИР».

Умовами Договору застави № BGV/U/03-2-7050/Z2 від 05.01.2020р. передбачено, що заставою забезпечене виконання зобов`язань Принципала за Договором №1 та Договором № 2 щодо вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачене умовами Договору № 1 та Договором № 2, сплати процентів та комісії у розмірі, строки, в порядку та на умовах, передбачених умовами Договору № 1 та Договором № 2, сплати неустойки (штрафу, пені) у розмірі та у випадках, передбачених Договором № 1 та Договором № 2, відшкодування збитків та витрат, іншої заборгованості, що можуть виникнути у Банка в зв`язку з укладенням та виконанням Договору №1 та Договором № 2, а також вимоги Банка щодо відшкодування в повному розмірі понесених ним витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет застави.

Згідно з умовами п. 1.1. Договору застави Цей Договір забезпечу є вимоги Заставодержателя, що витікають із Договору гарантії № BGV/U/03-2-7050 від 14.08.2020 року зі всіма додатковими угодами, змінами і доповненнями до нього, укладеного між ТОВ «ЛАДАМИР», (надалі - «Позичальник») та Заставодержателем, за умовами якого Позичальник зобов`язується перед Заставодержателем погасити кредит в розмірі - 794 619,20 грн. (Сімсот дев`ятнадцять тисяч шістсот дев`ятнадцять грн. 20 коп.). в строк до « 29» грудня 2021 року, сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі 18.6 % річних та комісії, неустойки та інші можливі витрати Заставодержателя. визначені умовами Договору гарантії та Договору гарантії № BGV/U/03-2-8151 від 10.09.2020 року зі всіма додатковими угодами, змінами і доповненнями до нього укладеного між Позичальником га Заставодержателем. за умовами якого Позичальник зобов`язується перед Заставодержателем погасити кредит в розмірі -218 427,06 грн. (Двісті вісімнадцять тисяч чотириста двадцять сім грн. 06 коп.). в строк до « 29» грудня 2021 року, сплатити проценти за користування кредитними коштами у розмірі 18,6 % річних та комісії, неустойки та інші можливі витрати Заставодержателя. визначені умовами Договору гарантії (надалі - «Договори гарантій»).

Згідно з умовами п. 2.1. Договору застави В забезпечення виконання зобов`язань, вказаних у п.1.1. даного Договору. Заставодавець на умовах, передбачених даним Договором, передає у заставу товари її обороті, що знаходяться на складі за адресою: місто Харків, вулиця Курчатова, будинок 12-а, які належать Заставодавцю на праві власності.

Згідно до п.п. 2.2 ДОговору Сторони дійшли згоди, що загальна заставна вартість Предмета застави за цим Договором становить 1 720 000,00грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до cтатті 572 ЦК України, у силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною першою статті 583 ЦК України визначено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель); відповідні положення наведено також у частині другій статті 11 Закону України "Про заставу", за якою заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель).

Згідно зі статтею 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За змістом частини першої статті 584 ЦК України, частини першої статті 12 Закону України "Про заставу" у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором застави (частина друга статті 589 ЦК України, стаття 19 Закону України "Про заставу").

Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; основне зобов`язання - зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника.

Частинами п`ятою, шостою статті 3 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною, зокрема, до припинення основного зобов`язання.

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору.

Положеннями частини першої статті 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно ч.2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що вартість предмета застави, в тому числі і розмір вимог заставного кредитора, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника, визначаються у розмірі вартості предмета застави, який визначений між кредитором та боржником у договорі застави.

Оскільки вартість предмету застави становить 1 720 000,00грн, то з урахуванням приписів ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги Банку є повністю заюезпеченими.

Такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладений 15.05.2018 в постанові у справі №902/492/17, оскільки з набранням чинності Кодексу України з процедур банкрутства (з 21.10.2019) порядок визначення забезпечених вимог було конкретизовано законодавцем в ч. 2 ст. 45 Кодексу та визначено, що кредитор є забезпеченим лише в частині вартості предмета застави.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду № 905/2028/18 від 17.06.2020 року.

Відповідно до cтатті 572 ЦК України, у силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною першою статті 583 ЦК України визначено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель); відповідні положення наведено також у частині другій статті 11 Закону України "Про заставу", за якою заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель).

Згідно зі статтею 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За змістом частини першої статті 584 ЦК України, частини першої статті 12 Закону України "Про заставу" у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором застави (частина друга статті 589 ЦК України, стаття 19 Закону України "Про заставу").

Згідно з частиною першою статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; основне зобов`язання - зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника.

Частинами п`ятою, шостою статті 3 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною, зокрема, до припинення основного зобов`язання.

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрат на утримання і збереження предмета іпотеки; витрат на страхування предмета іпотеки; збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору.

Положеннями частини першої статті 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно ч.2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку про те, що вартість предмета застави, в тому числі і розмір вимог заставного кредитора, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника, визначаються у розмірі вартості предмета застави, який визначений між кредитором та боржником у договорі застави.

Оскільки вартість предмету застави становить 147 203,93 дол. США, то з урахуванням приписів ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги Акціонерного товариства «Альфа-Банк» є забезпеченими лише в частині вартості предмета застави, а залишок вимог вважається незабезпеченим.

Такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладений 15.05.2018 в постанові у справі №902/492/17, оскільки з набранням чинності Кодексу України з процедур банкрутства (з 21.10.2019) порядок визначення забезпечених вимог було конкретизовано законодавцем в ч. 2 ст. 45 Кодексу та визначено, що кредитор є забезпеченим лише в частині вартості предмета застави.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду № 905/2028/18 від 17.06.2020 року.

Ураховуючи наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання Акціонерного товариства "Український будівельно-інвестиційний банк" кредитором боржника на суму 825 644,65грн.-вимоги, які забвезпечені заставою боржника.

Поряд з вищеописаною заборгованістю, до реєстру вимог кредиторів також підлягає включенню судовий збір, сплачений за подання заяви про визнання кредитором по відношенню до боржника у розмірі 5 368,00 грн. - перша черга.

Відповідно до абз. 1 ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром.

Відповідно до абзацу 2 ч. 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника.

Заяви з вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян до суду не надходили.

Станом на 05.04.2023 заяв від кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, додатково перевіривши правові підстави заявлення кредиторами грошових вимог до боржника, господарський суд вважає за доцільне закінчити попереднє засідання.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати кредитором у справі № 910/10984/22 по відношенню до боржника:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Стрім 2017" з грошовими вимогами на суму 621 724,12грн., з яких 85110,00грн.-вимоги першої черги, 536 614,12грн.-вимоги четвертої черги;

- Акціонерне товариство "Український будівельно-інвестиційний банк" з грошовими вимогами на суму 831 012,65грн., з яких 5 368,00грн.-вимоги першої черги, 825 644,65грн.-вимоги, забезпечені заставою боржника.

3.Зобов`язати розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Ладамир" проаналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на товарних ринках; надати письмові докази про розмір активу та пасиву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ладамир", наявну дебіторську заборгованість.

4.Зобов`язати розпорядника майна організувати проведення зборів кредиторів у відповідності до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства, вирішити питання відносно подальшого розгляду справи та відповідні протоколи надати суду.

5.Встановити дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів: 17.04.2023.

6.Зобов`язати розпорядника майна надати суду звіт про свою діяльність в процедурі розпорядження майном з врахуванням вимог ст.ст. 44-49 Кодексу України з процедур банкрутства.

7.Визначити дату проведення підсумкового судового засідання у справі № 910/10987/22 на 26.04.2023 11:30. Засідання відбудеться у приміщені господарського суду м. Києва в залі судових засідань № 7 (корпус Б).

8.Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного для їх подання, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

9.Ухвалу направити учасникам провадження у справі та розпоряднику майна.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство

Повний текст ухвали складено 21.04.2023

Суддя Д.В. Мандичев