УХВАЛА

м. Київ

14.04.2023Справа № 910/14222/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН";

до Національної служби здоров`я України;

про стягнення 475 640,00 грн.

Суддя О. В. Мандриченко

Представники: не викликалися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з Національної служби здоров`я України заборгованість у розмірі 475 640,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтувані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 5493-Е721-Рооо від 22.07.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 відкрито провадження у справі № 910/14222/22 та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2023 судом постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.03.2023.

До господарського суду 14.04.2023 представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" Суязовою Г. В., подано заяву про відвід судді Мандриченка О.В. від розгляду справи № 910/14222/22.

В обґрунтування заяви про відвід представник позивача посилається на існування сумнівів в неупередженості та об`єктивності складу суду в особі судді Мандриченка О.В. при вирішенні даної справи, оскільки суддею не були задоволені заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" Суязової Г. В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції із використанням власних засобів.

Також заявник зазначає, що подання заяви про відвід судді не є незгодою з процесуальними рішеннями судді, а є незгодою з обмеженням прав позивача, оскільки з самого початку подання позовної заяви грубо порушуються права позивача щодо доступу до правосуддя.

Суд, ознайомившись із заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" Суязової Г. В. про відвід судді Мандриченка О.В. від розгляду справи № 910/14222/22, дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу з огляду на наступне.

Запровадження законодавцем інституту відводу судді, унормованого в положеннях ст. 35-40 Господарського процесуального кодексу України, мало на меті в першу чергу уникнення будь-яких ризиків можливості порушення основних засад (принципів) господарського судочинства, якими є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, та забезпечення гарантії дотримання декларованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року прав на судовий захист при зверненні особи до суду з метою їх реалізації.

У зв`язку з чим було визначено перелік випадків, за наявності яких може виникати можливість порушення наведених принципів та гарантій, які було визначено в ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, а саме: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Згідно із ч. 8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Разом з тим, статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24.05.1989 у справі №11/1987/134/188 "Hauschildt v. Denmark", пункт 48).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності, відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії").

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії").

Оскільки йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ у справах "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України").

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 18.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН №2006/23 від 27.07.2006, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тобто, заявлений учасником відвід складу суду від розгляду справи має ґрунтуватися не на особистих переконаннях заявника щодо обставин спірних правовідносин, а саме на оцінці особистих переконань конкретного судді у конкретній справі та його фактичної поведінки (вчиненні певних (процесуальних) дій, які б свідчили про його упередженість) при вирішенні такої справи.

Зі змісту поданої заяви про відвід вбачається, що вона мотивована тим, що ухвалами суду від 17.03.2023 та 13.04.2023 відмовлено у задоволенні заяв представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Так суд зазначає, що відповідно до ч. ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Як було зазначено судом раніше, ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 відкрито провадження у справі № 910/14222/22 та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

03.02.2023 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" Суязової Г.В. надійшло клопотання, в якому остання просить суд перейти до розгляду справи № 910/14222/22 за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2023 постановлено здійснювати розгляд справи № 910/14222/22 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.03.2023 о 17:00 та зобов`язано учасників справи направити в судове засідання своїх представників, повноваження яких оформити відповідно до вимог, викладених у статті 60 Господарського процесуального кодексу України, та надати суду документи, що підтверджують повноваження представників.

Також суд зазначає, що у підготовчому засіданні 21.03.2023 було задоволено клопотання позивача про відкладення розгляду справи та зобов`язано відповідача надати до суду відповіді на запитання, які містяться у додатку 1 до позовної заяви, протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали суду від 21.03.2023, разом із доказами надсилання вказаних відповідей на адресу позивача.

Суд звертає увагу, що ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд відзначає, що прийняті судом процесуальні рішення не можуть бути критерієм оцінки особистих переконань судді чи його дій, оскільки у випадку незгоди з процесуальними діями (судовими рішеннями) суду для учасників справи передбачено спеціальний порядок їх оскарження - шляхом подання апеляційної скарги на судові рішення, прийняті за наслідками розгляду спору, в тому числі шляхом включення заперечень на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, до апеляційної скарги на рішення суду.

Натомість, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність зазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Будь-яких належних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Мандриченка О.В. в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід судді не вбачається.

Наведене виключає можливість визнання заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" Суязової Г. В. про відвід судді Мандриченка О.В. від розгляду справи № 910/14222/22 обґрунтованою, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне передати вирішення питання про відвід судді Мандриченка О.В. іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу.

На підставі викладено та керуючись ст. 38, 39, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕВЕНШН" Суязової Г. В. про відвід судді Мандриченка О.В. від розгляду справи № 910/14222/22 передати для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.В. Мандриченко