РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.04.2023Справа № 910/244/23

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Комунального підприємства «Київтранспарксервіс»

до Фізичної особи-підприємця Цибенка Олега Михайловича

про стягнення 150 673,09 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Київтранспарксервіс» (надалі - КП «Київтранспарксервіс») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Цибенка Олега Михайловича (надалі - ФОП Цибенко О.М.) про стягнення 150 673,09 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування №ДНП-2020-01/04 від 15.01.2020, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 122 788,60 грн., а також заявляє про стягнення з відповідача пені у розмірі 19 300,00 грн., 3% річних у розмірі 1 230,05 грн. та інфляційних у розмірі 7 354,44 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

24.02.2023 через канцелярію суду від ФОП Цибенко О.М. надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на те, що на період дії воєнного стану та один місяць з дати його припинення орендарі за договорами оренди комунального майна територіальної громади міста Києва звільняються від орендної плати.

06.03.2023 до Господарського суду міста Києва від КП «Київтранспарксервіс» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, при цьому зауважив, що орендна плата не нараховувалась з 01.04.2022 по 16.05.2022.

13.03.2023 через канцелярію суду від представника ФОП Цибенко О.М. надійшли заперечення, в яких відповідач надав додаткові пояснення по суті спору, заперечив проти позову та просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

20.03.2023 до Господарського суду міста Києва від КП «Київтранспарксервіс» надійшли письмові пояснення, в яких позивач надав пояснення по суті спору з урахуванням заперечень відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

15.01.2020 між КП «Київтранспарксервіс» (сторона 1) та ФОП Цибенко О.М. (сторона 2) укладено договір про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування №ДНП-2020-01/04 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого сторона 1 передає за плату стороні 2 для експлуатації, утримання та облаштування майданчика для паркування транспортних засобів за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Вербицького, 1-а, в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва, що включає 41 (сорок один) місця для платного паркування транспортних засобів, а також 5 (п`ять) спеціальних місця для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю, для ведення діяльності з паркування транспортних засобів та здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхніх транспортних засобів.

Згідно з п. 3.1 Договору майданчик для паркування вважається переданим в експлуатацію стороні 2 з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі майданчика для паркування в експлуатацію.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що вартість експлуатації 1 машиномісця за 1 день в гривнях, визначена за результатами аукціону та становить 13,02 грн., у т.ч. ПДВ в сумі 2,17 грн.

Відповідно до п. 4.5 Договору оплата вартості експлуатації майданчика починається з дня підписання акту приймання передачі стороною 1 в експлуатацію стороні 2 майданчика для паркування та здійснюється стороною 2 щомісячно шляхом перерахування коштів на рахунок сторони 1 у розмірах 100% місячної вартості експлуатації майданчика з урахуванням кількості календарних днів в місяці, за який проводиться оплата не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, за який здійснюється розрахунок. Плата за місяць в якому підписано акт приймання-передачі здійснюється пропорційно до фактичної кількості днів експлуатації майданчика для паркування в даному місяці. Якщо акт приймання-передачі майданчика в експлуатацію підписано після 15 числа місяця, платіж вноситься до 1 (першого числа) наступного місяця.

На виконання умов Договору, позивачем передано, а відповідачем прийнято в експлуатацію паркувальний майданчик на 46 машиномісць за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Вербицького, 1-а, в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва, що підтверджується актом приймання-передачі паркувального майданчика від 15.01.2020, який підписаний уповноваженими представниками сторін.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання із здійснення оплат за Договором, у зв`язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 122 788,60 грн.

Укладений між сторонами Договір є договором надання послуг, що узгоджується з висновками Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 04.06.2018 в справі №910/20720/16 та від 03.02.2020 в справі № 910/6312/19, а тому права та обов`язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи (акт приймання-передачі паркувального майданчика від 15.01.2020) підтверджується передача позивачем та прийняття відповідачем в експлуатацію паркувального майданчика на 46 машиномісць за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Вербицького, 1-а, в межах ІІІ територіальної зони паркування м. Києва.

Позивач виставив відповідачу рахунки на оплату на загальну суму 122 778,60 грн., а саме: №293 від 01.03.2022 на суму 16 548,42 грн., №1845 від 16.05.2022 на суму 8 541,12 грн., №2178 від 01.06.2022 на суму 16 014,60 грн., №2655 від 01.07.2022 на суму 16 548,42 грн., №3201 від 01.08.2022 на суму 16 548,42 грн., №3859 від 01.09.2022 на суму 16 014,60 грн., №4505 від 01.10.2022 на суму 16 548,42 грн. та №5086 від 01.11.2022 на суму 16 014,60 грн.

Крім того, позивачем складено акти надання послуг №1464 від 31.03.2022 на суму 16 548,42 грн., №1791 від 31.05.2022 на суму 8 541,12 грн., №2327 від 30.06.2022 на суму 16 014,60 грн., №2836 від 31.07.2022 на суму 16 548,42 грн., №3480 від 31.08.2022 на суму 16 548,42 грн., №4072 від 30.09.2022 на суму 16 014,60 грн., №4690 від 31.10.2022 на суму 16 548,42 грн., №5504 від 30.11.2022 на суму 17 665,20 грн., які не підписані відповідачем.

В той же час, за умовами п. 3.4 Договору щомісяця до 10 числа сторони підписують акт приймання-передачі послуг, наданих у попередньому місяці. Підписання акта приймання-передачі наданих послуг здійснюється за місцезнаходженням сторони 1. У випадку не підписання стороною 2 акта приймання-передачі наданих послуг в строк до 10 числа, такий акт вважається підписаним стороною 2 без зауважень.

Оскільки жодного доказу в підтвердження звернення відповідача до позивача із запереченнями стосовно наданих на підставі Договору послуг в матеріалах справи не міститься, то такі послуги вважаються прийнятими відповідачем без зауважень на підставі п. 3.4 Договору.

Разом з тим, зазначена в акті надання послуг №5504 від 30.11.2022 сума у розмірі 17 665,20 грн. не узгоджується з умовами Договору, оскільки розрахована виходячи із оплати за 42 місця для паркування, хоча фактично підлягає оплаті за 41, що становить суму у розмірі 16 014,60 грн., яка вірно вказана у рахунку на оплату №5086 від 01.11.2022 за листопад 2022 року.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 4.5 Договору, у відповідача наявне грошове зобов`язання по сплаті позивачу 122 778,60 грн. за отримані на підставі Договору послуги, а на момент звернення до суду із даним позовом строк виконання такого зобов`язання настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 122 778,60 грн. за надані на підставі Договору послуги, в той же час не підтверджено належними та допустимими доказами наявність грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 10,00 грн. заборгованості. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Стосовно заперечень відповідача суд зазначає наступне.

Так, відповідач стверджує, що Договір є договором оренди комунального майна, а тому він на підставі пункту 1.2 рішення Київської міської ради №4569/4610 від 15.04.2022 на період дії воєнного стану та один місяць з дати його припинення звільнений від орендної плати.

Пунктом 4 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1342 від 03.12.2009 передбачено, що спеціально обладнані майданчики для паркування - це майданчики для паркування, розміщені поза межами проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху.

Відповідно до підпункту 1.3.2 пункту 1.3 рішення Київської міської ради №4551/4592 від 30.03.2022 «Про деякі питання комплексної підтримки суб`єктів господарювання міста Києва під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ» у сфері паркування транспортних засобів на території міста Києва вирішено звільнити власників та користувачів транспортних засобів від оплати за послуги з користування спеціально обладнаними майданчиками для платного паркування транспортних засобів, які надаються Підприємством згідно з переліком, затвердженим рішенням Київської міської ради, а також звільнити від оплати суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування у відповідності укладених договорів з Підприємством.

В той же час, вищевказаний пункт рішення Київської міської ради був виключений відповідно до пункту 5 рішення Київської міської ради №4577/4618 від 14.05.2022 «Про відновлення роботи автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті міста Києва незалежно від форм власності» з 16 травня 2022 року.

Тобто, у період з 01.04.2022 по 16.05.2022 нарахування оплати за Договором не мало здійснюватись, чого і не робив позивач.

Поряд з цим, відповідно до пункту 1 рішення Київської міської ради №4569/4610 від 15.04.2022 викладено пункт 1.2 рішення Київської міської ради №4551/4592 від 30.03.2022 у наступній редакції: «У сфері комунального майна територіальної громади міста Києва на період дії воєнного стану та один місяць з дати його припинення орендарі за договорами оренди комунального майна територіальної громади міста Києва звільняються від орендних платежів».

Зі змісту вказаного рішення Київської міської ради вбачається, що питання звільнення від сплати орендних платежів за користування комунальним майном територіальної громади міста Києва та питання звільнення від платежів суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для паркування відповідно до укладених з позивачем договорів, мають різний порядок врегулювання. Тому ототожнення відповідачем даних видів договорів є необґрунтованим.

Судом надана оцінка правовій природі спірного договору та визначено, що Договір є договором надання послуг, зокрема виходячи із правових висновків Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду, а відтак до посилання відповідача на те, що спірний договір є договором оренди комунального майна територіальної громади міста Києва суд відноситься критично.

Тобто, доводи відповідача про те, що він звільнений від сплати платежів, визначених Договором, на період дії воєнного стану та один місяць з дати його припинення є необґрунтованими.

Крім того, суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо відсутності попиту на паркувальні місця оскільки за умовами Договору щомісячна плата підлягає перерахуванню позивачу незалежно від результатів господарської діяльності відповідача.

Таким чином, позовні вимоги КП «Київтранспарксервіс» про стягнення з ФОП Цибенко О.М. заборгованості є правомірними та обґрунтованими у розмірі 122 778,60 грн.

Також, позивачем заявлено про стягнення з відповідача пені у розмірі 19 300,00 грн., 3% річних у розмірі 1 230,05 грн. та інфляційних у розмірі 7 354,44 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 16.03.2022 по 30.11.2022.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Згідно з ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що у разі порушення стороною 2 строків здійснення оплати щомісячних платежів, встановлених цим договором, сторона 1 набуває право вимоги у сторони 2 сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення за кожний день прострочення від суми несплати.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий розрахунок, судом встановлено, що позивачем не враховано положень частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, відповідно до яких нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Також, не враховано положень ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, відповідно до яких якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Так, відповідач зобов`язаний був здійснити оплату за жовтень 2022 року не пізніше 17.10.2022, оскільки 15.10.2022 та 16.10.2022 є вихідними днями, а відтак нарахування здійсненні за період з 16.10.2022 по 17.10.2022 неправомірно.

Здійснивши власний розрахунок, суд вважає правомірним та обґрунтованим стягнення з відповідача пені у розмірі 17 356,31 грн., 3% річних у розмірі 1 227,34 грн. та інфляційних у розмірі 7 354,44 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ФОП Цибенко О.М. на користь КП «Київтранспарксервіс» заборгованості у розмірі 122 778,60 грн., пені у розмірі 17 356,31 грн., 3% річних у розмірі 1 227,31 грн. та інфляційних у розмірі 7 354,44 грн. В іншій частині (заборгованість у розмірі 10,00 грн., пеня у розмірі 1 943,69 грн. та 3% річних у розмірі 2,74 грн.) в задоволенні позову необхідно відмовити з викладених підстав.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Цибенка Олега Михайловича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» (01030, м. Київ, вулиця Леонтовича, будинок 6; ідентифікаційний код 35210739) заборгованість у розмірі 122 778 (сто двадцять дві тисячі сімсот сімдесят вісім) грн. 60 коп., пеню у розмірі 17 356 (сімнадцять тисяч триста п`ятдесят шість) грн. 31 коп., 3% річних у розмір 1 227 (одна тисяча двісті двадцять сім) грн. 31 коп., інфляційні у розмірі 7 354 (сім тисяч триста п`ятдесят чотири) грн. 44 коп. та судовий збір у розмірі 2 448 (дві тисячі чотириста сорок вісім) грн. 79 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий