ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

17 квітня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/1974/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Одеської області від 21.02.2023 (повний текст складено 03.03.2023) та додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 14.03.2023 (повний текст складено 20.03.2023), прийняті суддею Гутом С.Ф., м. Одеса

у справі №916/1974/22

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Кредитної спілки "ПРОМИСЛОВА-ФІНАНСОВА СПІЛКА"

про визнання недійсними рішення та положення

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Кредитної спілки "ПРОМИСЛОВА-ФІНАНСОВА СПІЛКА", в якому просила визнати недійсним рішення спостережної ради Кредитної спілки "ПРОМИСЛОВА-ФІНАНСОВА СПІЛКА" у формі протоколу спостережної ради Кредитної спілки "ПРОМИСЛОВА-ФІНАНСОВА СПІЛКА" №1-п від 30.03.2012 та визнати недійсним положення про правління Кредитної спілки "ПРОМИСЛОВА-ФІНАНСОВА СПІЛКА", затверджене протоколом засідання спостережної ради Кредитної спілки "ПРОМИСЛОВА-ФІНАНСОВА СПІЛКА" №1-п від 30.03.2012.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 12.09.2022 відкрито провадження у справі №916/1974/22.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.02.2023 у справі №916/1974/22 (суддя Гут С.Ф.) у задоволенні позовних вимог відмовлено; витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладено на ОСОБА_1 .

В подальшому 22.02.2023 до суду першої інстанції надійшла заява Кредитної спілки "ПРОМИСЛОВА-ФІНАНСОВА СПІЛКА" про ухвалення додаткового рішення б/н від 22.02.2023 (вх.№2-228/23 від 22.02.2023), в якій відповідач просив стягнути з ОСОБА_1 22500 грн судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №916/1974/22.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 14.03.2023 у справі №916/1974/22 вищенаведену заяву Кредитної спілки "ПРОМИСЛОВА-ФІНАНСОВА СПІЛКА" задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки "ПРОМИСЛОВА-ФІНАНСОВА СПІЛКА" 1500 грн витрат на професійну правничу допомогу по справі; в задоволенні решти заяви відмовлено.

Не погодившись з вищенаведеними рішенням та додатковим рішенням, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 21.02.2023 у справі №916/1974/22 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, а також скасувати додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 14.03.2023 у справі №916/1974/22 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви Кредитної спілки "ПРОМИСЛОВА-ФІНАНСОВА СПІЛКА" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Враховуючи те, що вищенаведену апеляційну скаргу ОСОБА_1 було подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції, що зумовило неотримання апеляційним господарським судом матеріалів даної справи, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою до надходження матеріалів справи №916/1974/22 з суду першої інстанції, а також зобов`язано Господарський суд Одеської області направити на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи №916/1974/22.

13.04.2023 до апеляційного господарського суду з Господарського суду Одеської області надійшли матеріали справи №916/1974/22.

Ознайомившись з матеріалами справи, а також з апеляційною скаргою та доданими до неї документами, колегія суддів вбачає, що дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Відповідно до частини третьої вказаної норми до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір".

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмір (частина перша статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлена в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В силу абзацу 2 частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Станом на 01.01.2022 прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становив 2481 грн (стаття 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік").

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору у даній справі є дві вимоги немайнового характеру, відтак відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви позивач повинен був сплатити 4962 грн (2481 грн х 2 = 4962 грн).

Враховуючи вищевикладене, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 21.02.2023 та додаткове рішення від 14.03.2023 у справі №916/1974/22, які оскаржуються апелянтом у повному обсязі, складає 7443 грн 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

В силу частини другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до вказаної норми суд апеляційної інстанції перевірив зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та встановив, що в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" у реєстрі підтверджень оплат із Казначейства не зафіксована сплата скаржницею судового збору за розгляд апеляційної скарги у справі №916/1974/22.

Звертаючись з апеляційною скаргою, скаржницею не надано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, проте заявлено клопотання про звільнення від сплати останнього, мотивоване скрутним матеріальним становищем, а також тим, що розмір судового збору перевищує 5% розміру річного доходу апелянта, на підтвердження чого до апеляційної скарги додано копію довідки про доходи №7824 2983 1380 1885, видану Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві за період з березня місяця 2022 року по лютий місяць 2023 року.

За умовами частин першої, другої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведена норма містить виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору.

Водночас положення частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачають право суду з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк лише за наявності викладених вище умов, а не тільки виходячи з майнового стану сторони.

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 18.06.2020 у справі №905/6165/13.

Отже, колегія суддів зауважує, що Законом України "Про судовий збір" суду надано право відстрочити (розстрочити) сплату судового збору, звільнити заявника від його сплати за наявності відповідних обставин (умов), визначених частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір", перелік яких розширювальному тлумаченню не підлягає.

Відстрочення (розстрочення) або звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком, при цьому вказане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності передбачених законом обставин.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі (ухвали Верховного Суду від 25.07.2022 у справі №927/911/21 та від 02.05.2022 у справі №903/522/21).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Аналогічну правову позицію Верховного Суду викладено в ухвалі від 12.12.2022 у справі №910/11069/21.

Заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, заявник повинен надати докази важкого майнового стану, зокрема, про те, що останній є безробітним, не отримує заробітну плату чи інший прибуток; у заявника відсутнє рухоме чи нерухоме майно, цінні папери, кошти на банківських або депозитних рахунках тощо.

Даний сталий правовий висновок Верховного Суду міститься в постановах від 30.11.2022 у справі №905/1060/21 та від 21.10.2022 у справі №905/1059/21.

Колегія суддів вбачає, що скаржницею на підтвердження своїх доводів про наявність підстав для звільнення її від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції подано копію довідки про доходи №7824 2983 1380 1885, виданої апелянту Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві за період з березня місяця 2022 року по лютий місяць 2023 року.

Зазначена довідка містить індивідуальні відомості про перебування пенсіонера ОСОБА_1 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві (Дарницький район м.Києва), сформована лише за період з 01.03.2022 по 28.02.2023 (тобто не за увесь попередній календарний рік) і містить дані про розмір нарахованої скаржниці щомісячної пенсії у цьому періоді.

Отже, надана ОСОБА_1 на підтвердження її скрутного матеріального стану довідка Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві не може повністю та достовірно відображати розмір всіх доходів скаржниці за попередній календарний рік, і констатувати той факт, що їх сукупність не перевищує 5% від розміру судового збору, оскільки не виключена можливість отримання апелянтом у 2022 році інших видів доходів. Відтак вказаний документ не є беззаперечним доказом, який підтверджує скрутний майновий стан заявниці та відсутність у неї можливості сплатити судовий збір, адже не дає змоги в повній мірі оцінити її майновий стан.

За таких обставин, вищезазначеного документу недостатньо для аргументованого висновку щодо визнання майнового стану ОСОБА_1 таким, щоб звільнити її від сплати судового збору, оскільки з довідки про доходи №7824 2983 1380 1885 не можна визначити, що у скаржниці немає інших доходів, які за 2022 рік з тих чи інших підстав були б нею отримані.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що "право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом. Відповідно суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи наведені норми та практику Європейського суду з прав людини щодо тлумачення і застосування положень пункту 1 статті 6 Конвенції, колегія суддів зазначає, що сплата судового збору за подання апеляційної скарги, необхідність якої передбачена положеннями Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про судовий збір", не може вважатися обмеженням доступу до суду.

Таким чином, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені. Суд позбавлений права прийняти апеляційну скаргу до розгляду, а потім зобов`язувати скаржника усувати виявлені недоліки.

У статті 129 Конституції України та статті 42 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, всіх учасників справи поставлено законом у рівні умови в частині обов`язку сплачувати судовий збір, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, окрім випадків, встановлених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи фінансове становище ОСОБА_1 на підставі наданих скаржницею доказів, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення її від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги у зв`язку з неподанням переконливих та достатніх доказів на підтвердження факту перевищення підлягаючого сплаті розміру судового збору п`яти відсотків розміру річного доходу позивачки за попередній календарний рік або відсутності у неї грошових коштів для сплати судового збору.

Додатково колегія суддів роз`яснює, що скаржниця не позбавлена права повторно звернутися з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, до якого необхідно додати належні докази на підтвердження її скрутного майнового стану (зокрема, але не виключно: відомості від податкових органів (роздруківки відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про доходи та утриманні податки за 2022 рік), а також документи, які свідчили б про відсутність у заявниці цінних паперів, коштів на банківських або депозитних рахунках тощо).

Відповідно до частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу у вигляді залишення апеляційної скарги без руху.

Встановивши недоліки апеляційної скарги ОСОБА_1 (відсутність доказів сплати судового збору у передбачених чинним законодавством порядку і розмірі), колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду залишає вказану апеляційну скаргу без руху з метою надання скаржниці можливості усунути вищезазначені недоліки, а саме: сплатити визначену судом апеляційної інстанції суму судового збору.

Керуючись статтями 174, 232-235, 256, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 21.02.2023 та додаткове рішення від 14.03.2023 у справі №916/1974/22 залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків її апеляційної скарги: 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити скаржниці, що якщо нею не будуть усунуті недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі-апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук