РІШЕННЯ

Іменем України

04 квітня 2023 року справа № 927/765/22
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Хіловської І.Д., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство 17461" правонаступник відкритого акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство 17461", вул. Пирятинська, буд.127, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500, ел. адреса:

до відповідача: Акціонерне товариство "СЕНС БАНК", вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150,ел. адреса:

про визнання іпотеки припиненою

представники сторін:

від позивача: Ждан В.В.; адвокат;

від відповідача: Міхніцький Г.Ю., адвокат;

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариства "Автотранспортне підприємство 17461" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Акціонерного товариства "Альфа-банк" про визнання припиненою іпотеки за іпотечним договором від 14.08.2008 про забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Паритет" зобов`язань за Генеральним договором про надання кредитних послуг №935/1-109 від 14.08.2008.

Ухвалою суду від 26.10.2022 відкрите загальне позовне провадження, підготовче засідання призначено на 22.11.2022, 12:40.

У зв`язку із аварійним відключенням електропостачання у приміщенні Господарського суду Чернігівської області розгляд справи, призначений на 22.11.2022, 12:40, не відбувся.

Ухвалою суду від 23.11.2022 підготовче засідання призначено на 13.12.2022, 13:10.

У підготовче засідання 13.12.2022 прибули повноважні представники сторін у даній справі.

25.11.2022 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 14.11.2022, у якому відповідач щодо позовних вимог заперечив із посиланням на такі обставини:

- 03.12.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис про припинення юридичної особи АТ «Укрсоцбанк», також в даному реєстрі зазначено інформацію, що правонаступником АТ «Укрсоцбанк» являється АТ «Альфа-Банк», назву якого було змінено на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК»;

- визнання рішенням у справі №927/423/16 недійсними зборів акціонерів, у тому числі і щодо передання в іпотеку майна не має відношення до предмету спору щодо припинення іпотеки;

- постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 у справі №927/496/18 залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2018 про відмову у позові Приватного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство 17461" до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання недійсним іпотечного договору, укладеного між позивачем та відповідачем 14.08.2008 та посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Ігнатовою Л.Л. 14.08.2008 за реєстровим №9392;

- до ліквідації позичальника (ТОВ «Паритет») банк (відповідач) надсилав вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки для ПрАТ «АТП 17461», в т. ч. вчинявся виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на Предмет іпотеки від 02.03.2018, доданий до матеріалів справи (а.с. 142); рішенням Господарського суду Чернігівської області від 08.10.2022 у справі №927/506/18 виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на Предмет іпотеки від 02.03.2018 було визнано таким, що не підлягає виконанню. Відповідач послався на вказане рішення суду, яким встановлено факт пред`явлення банком вимоги від 07.11.2017 про звернення стягнення на Предмет іпотеки як позичальнику, так і іпотекодавцю (позивачу у справі), яку останні отримали, зокрема, позивач -16.11.2017 (сторінка шоста судового рішення) (а.с. 143-152);

- факт ліквідації боржника за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

30.11.2022 від відповідача на адресу суду надійшли заперечення щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу від 29.11.2022.

13.12.2022 від відповідача на адресу суду надійшли додаткові документи.

У підготовчому засіданні оголошувалась перерва до 17.01.2023, 12:00.

11.01.2023 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи від 10.01.2023, у задоволенні якого судом відмовлено за необґрунтованістю.

17.01.2023 на електронну адресу суду від відповідача надійшла заява від 11.01.2023, у якій відповідач зазначає про зміну найменування відповідача та просить суд витребувати у Господарському суді Чернігівської області справу №927/506/18 для дослідження.

Інших заяв та клопотань від сторін до суду не надходило.

У судовому засіданні 17.01.2023 суд ухвалив закрити підготовче провадження у справі №927/765/22 та призначив справу до розгляду по суті на 14.02.2023, 12:10.

Ухвалою суду від 18.01.2023 змінено найменування відповідача у справі №927/765/22: Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» (вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код юридичної особи 23494714).

23.01.2023 на адресу суду надійшла заява про видачу відповідачу з матеріалів справи №927/506/18 копії рішення від 08.10.2018 та вимоги від 07.11.2017.

13.02.2023 від позивача на адресу суду надійшло клопотання/заява про відкладення розгляду справи у зв?язку із тимчасовою непрацездатністю представника позивача.

14.02.2023 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про видачу відповідачу з матеріалів справи №927/506/18 копії рішення від 08.10.2018, вимоги від 07.11.2017 та витребування доказів від 13.02.2023, аналогічного змісту заяви, поданої 23.01.2023, а також клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

У судове засідання 14.02.2023 прибув представник відповідача у даній справі.

Клопотання відповідача про поновлення строку для подання даного клопотання та клопотання про витребування доказів від 13.02.2023 судом залишено без розгляду у зв?язку із порушенням порядку та строків їх подання.

У судовому засіданні оголошено перерву до 14.03.2023, 11:00. У судове засідання прибули представники сторін у даній справі.

14.03.2023 від позивача на адресу суду надійшли письмові пояснення.

У судовому засіданні оголошувались перерви до 21.03.2023, 04.04.2023 відповідно.

У судове 04.04.2023 засідання прибули представники сторін у даній справі.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

14.08.2008 між ТОВ «Паритет» та АКБ СР «Укрсоцбанк» було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №935/1-109 від 14.08.2008 в рамках якого було укладено додаткову угоду №1 (далі за текстом - Кредитний договір).

14.08.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (сторона-1, іпотекодержатель, відповідач) та ВАТ ««Автотранспортне підприємство 17461», правонаступником якого є ПрАТ «Автотранспортне підприємство 17461» - позивач у даній справі (іпотекодавець, сторона-2), яке виступає за цим договором майновим поручителем ТОВ «ПАРИТЕТ», укладено іпотечний договір від 14.08.2008, посвідчений приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Ігнатовою Л. Л. за реєстровим №9392 (а.с. 7-12).

Відповідно до п. 1.1 іпотечного договору Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю як забезпечення виконання ТОВ «Паритет» (далі за текстом - Позичальник), зобов`язання за Генеральним договором про надання кредитних послуг №935/1-109 від 14.08.2008, укладеним між Іпотекодержателем та Позичальником, надалі за текстом - «Основне зобов?язання», та Додатковими угодами до нього, що укладені та будуть укладені між Іпотекодержателем тa Позичальником, які є невід`ємними частинами договору, яким обумовлене Основне зобов`язання (далі за текстом - Додаткові угоди), нерухоме майно - нежитлові будівлі за адресою вул. Пирятинська (Дзержинського), 127, м. Прилуки, Чернігівської області на земельній ділянці належній територіальній громаді міста Прилуки (далі за текстом - Предмет іпотеки).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.07.2016 у справі №927/423/16 за позовом Пальохи Ольги Вадимівни до Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство 17461» про визнання недійсним рішень загальних зборів, прийнятих 17.06.2008 на загальних зборах відкритого акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство 17461», правонаступником якого є позивач, викладені в протоколі №1 загальних зборів акціонерів відкритого акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство 17461», яким визнано недійсними рішення, прийняті 17.06.2008 на загальних зборах акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство 17461", які викладені у виписці з протоколу №1 загальних зборів акціонерів ВАТ "АТП 17461 від 17.06.2008.

Позивач у позовній заяві посилається на факти, встановлені у рішенні Господарського суду Чернігівської області від 07.07.2016 у справі №927/423/16 (а.с. 28-30), яке набрало законної сили, стосовно відкритого акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство 17461», правонаступником якого є позивач, які не потребують доказування на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

- «За змістом доданої сторонами копії виписки з протоколу №1 загальних зборів відповідача (відкритого акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство 17461») на зборах були присутні 5 акціонерів, які володіють 710989 акціями, що становить 78,6% голосів. На вказаних зборах розглядався наступний порядок денний: 1. Звіт дирекції про підсумки роботи підприємства у 2007 році, основні напрямки діяльності за 2008 рік. 2. Звіт ревізійної комісії. 3.Затвердження звіту і висновків ревізійної комісії, затвердження річних результатів діяльності товариства, затвердження порядку покриття збитків. 4.Зарахування особистих коштів акціонерного товариства, внесених ними на виробничі потреби ВАТ, ремонт будівель і приміщень, передача на баланс ВАТ майна, особисто належного акціонерам. 5. Інші питання господарської діяльності товариства.

Щодо п`ятого питання порядку денного прийнято рішення виступити майновим поручителем ТОВ «Паритет» при одержанні кредиту в АКБ соцрозвитку «Укрсоцбанк» в сумі три мільйони гривень та передати в іпотеку банку нерухомість, яка належить ВАТ АТП 17461, та знаходиться за адресою Чернігівська область м. Прилуки, вул. Пирятинська, 127 , а саме: насосну станцію, КТП, будівля гаражу, теплова стоянка автомашин «Модуль», будівля контори, будівля мийки, будівля майстерень, будівля котельні, будівля профілакторію, будівля центральної заправки, будівля шиноремонту, будівля їдальні, будівля диспетчерської. Директору Мазило В.І. підготувати необхідні документи, а також укласти та підписати іпотечний договір з АКБ соцрозвитку «Укрсоцбанк» самостійно визначаючи умови іпотечного договору. Виписка з протоколу загальних зборів підписана головою зборів та секретарем».

- «судом встановлено, що позивач (акціонер товариства) передбаченим статутом та законом способом не був повідомлений про час та місце проведення загальних зборів акціонерів, їх порядок денний, що позбавило його можливості взяти участь у цих зборів, належним чином підготуватися до порядку денного, внести свої пропозиції, зареєструватися для участі у загальних зборах акціонерів. Належна позивачу кількість голосів, а саме 32,3022%, могла бути впливовою або вирішальною у прийнятті загальними зборами акціонерів рішень. Тобто, права позивача є порушеними. Відповідачем не надано реєстру акціонерів, які прибули для участі у загальних зборах, підписаного головою та секретарем зборів, протоколу загальних зборів акціонерів який також підписується головою та секретарем зборів, що є безумовною підставою для визнання цих зборів недійсними в силу вимог статті 41 Закону України «Про господарські товариства»;

- «загальними зборами акціонерів прийнято рішення з питання, яке не було включено до порядку денного, а саме: до порядку денного було включено питання пункт 5 - інші питання господарської діяльності товариства, а фактично прийняте рішення про виступ майновим поручителем іншої юридичної особи, що також порушує права позивача»;

- суд визнав недійсними рішення, прийняті 17.06.2008 на загальних зборах акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство 17461», які викладені у виписці з протоколу №1 загальних зборів акціонерів ВАТ «АТП 17461 від 17.06.2008;

Позивач посилається на те, що у власника майна була відсутня згода, передбачена статтею 6 Закону України «Про іпотеку», на передачу в іпотеку нерухомого майна, належного товариству (позивачу у даній справі). Крім того, відповідач повинен був знати, що в іпотеку було передано майно, вартість якого складає більше п`ятдесяти відсотків майна позивача і про необхідність в силу статті 6 Закону України «Про іпотеку» та статті 98 Цивільного кодексу України наявності рішення власника майна на передачу нерухомого майна в іпотеку. Навіть якщо для укладання іпотечного договору і було надане рішення, прийняте 17.06.2008 на загальних зборах акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство 17461», оформлене відповідним протоколом №1 від 17.06.2008, за доводами позивача очевидно, що зміст вказаного рішення не відповідає вимогам статті 43 Закону України «Про господарські товариства», а саме загальні збори не вправі приймати рішення з питань, не включених до порядку денного. Як зазначає позивач, неможливо посилатись на те, що третя особа в даному випадку за всіма обставинами не могла знати про обмеження представництва особи, яка уклала від імені позивача іпотечний договір; таким чином, для укладання іпотечного договору між відповідачем і позивачем, за яким вартість переданого в іпотеку майна значно перевищує 50% відсотків вартості активів за даними річної фінансової звітності акціонерного товариства за 2008 рік, що є виключною компетенцією загальних зборів, причому за наявності трьох чвертей голосів акціонерів від загальної їх кількості, чого в даному випадку взагалі дотримано не було, як і не було попереднього погодження іпотечного договору, наявні правові підстави для задоволення вимог позивача.

Позивач посилається на той факт, що порука є припиненою з моменту внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань запису про припинення боржника - юридичної особи ТОВ «ПАРИТЕТ», а кредитор до цього часу не звернувся до суду з позовом до поручителя - Приватного акціонерного товариства «Автотранспортного підприємства 17461», у зв`язку з порушенням таким боржником зобов`язання.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у задоволенні позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника за основним зобов`язанням на підставі договору, закону або рішення суду; боржник - іпотекодавець або інша особа, відповідальна перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання; іпотекодержатель - кредитор за основним зобов`язанням.

Таким чином, іпотека є самостійним видом забезпечення виконання зобов`язання. Правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна переважно перед іншими кредиторами боржника. На відносини майнової поруки норми статті 559 Цивільного кодексу України щодо припинення поруки не поширюються, оскільки іпотека за правовою природою є заставою та регулюється нормами параграфа 6 (статті 572-593) глави 49 Цивільного кодексу України та спеціальним законом. Статтями 17, 18, 19 Закону України "Про іпотеку" встановлено підстави припинення іпотеки, істотні умови договору іпотеки і внесення змін і доповнень до іпотечного договору. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №910/3359/18.

Частиною 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку» регламентовано, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

За імперативними вимогами частини частини 1 статті 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Як на одну із підстав для визнання припиненою іпотеки за іпотечним договором від 14.08.2008 про забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Паритет" зобов`язань за Генеральним договором про надання кредитних послуг №935/1-109 від 14.08.2008 позивач посилається на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.07.2016 у справі №927/423/16 (а.с. 28-30) за позовом Пальохи Ольги Вадимівни до Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство 17461» про визнання недійсним рішень загальних зборів акціонерів ВАТ «Автотранспортне підприємство 17461», викладених у протоколі №1 загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство 17461» від 17.06.2008, яким визнано недійсними рішення, прийняті 17.06.2008 на загальних зборах акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство 17461», які викладені у виписці з протоколу №1 загальних зборів акціонерів ВАТ «АТП 17461 від 17.06.2008.

Позивач вважає, що факти, встановлені у рішенні Господарського суду Чернігівської області від 07.07.2016 у справі №927/423/16 (а.с. 28-30), яке набрало законної сили, стосовно відкритого акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство 17461», правонаступником якого є позивач, не потребують доказування на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, а тому, враховуючи вищевказане рішення, у власника майна (позивача у справі) була відсутня згода, передбачена статтею 6 Закону України «Про іпотеку», на передачу в іпотеку нерухомого майна, належного товариству (позивачу у даній справі) та, як наслідок, укладення спірного договору іпотеки.

Суд вважає за необхідне зауважити, що іпотека за договором, якими забезпечувалось виконання кредитного договору, може бути припиненою як похідне зобов`язання у даному випадку від первинного кредитного зобов`язання.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 Цивільного кодексу України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Під час застосування вищенаведених норм права у цій постанові підлягає врахуванню також правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі № 711/4556/16-ц, провадження № 14-88цс19 (пункти 54, 68-70): іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України "Про іпотеку", пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).

Під час судового розгляду даної справи позивачем жодним чином не доведено факту виконання кредитного зобов`язання за Генеральним договором про надання кредитних послуг №935/1-109 від 14.08.2008, а також не спростовано факту виконання зобов`язання з видачі кредиту Позичальнику за вказаним кредитним договором. Крім того, кредитний договір не був визнаний недійсним з підстав визнання недійсними рішень загальних зборів ВАТ «Автотранспортне підприємство 17461», викладених у протоколі №1 загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство 17461» від 17.06.2008.

Дійсність кредитного договору, відповідність його вимогам закону позивачем у справі у даному судовому провадженні не спростована і предмет спору не охоплює дійсність кредитного договору повністю або дійсність його окремих частин. За таких обставин є необґрунтованим посилання позивача у справі на факти, встановлені у рішенні Господарського суду Чернігівської області від 07.07.2016 у справі №927/423/16, оскільки ці факти безпосередньо не відносяться до обставин, які підлягають доведенню у даній справі, і не охоплюються предметом спору, визначеним самим позивачем.

Разом з цим з наявної у матеріалах справи постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 у справі №927/496/18 вбачається, що позивач звертався з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (відповідач у даній справі) про визнання недійсним іпотечного договору від 14.08.2008, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Ігнатовою Л.Л. 14.08.2008 за реєстровим №9392.

Як встановлено судом, постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2019 у справі №927/496/18 залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2018 у справі №927/496/18, яким у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство 17461" до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання недійсним іпотечного договору, укладеного між сторонами 14.08.2008, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Ігнатовою Л.Л. 14.08.2008 за реєстровим №9392, відмовлено.

З викладеного вбачається, що відповідач при укладанні спірного договору не порушив прав позивача, діяв добросовісно та в межах закону, а кредитний договір від 14.08.2008 є дійсним.

Щодо посилань позивача про те, що порука є припиненою з моменту внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань запису про припинення боржника - юридичної особи ТОВ «ПАРИТЕТ», а кредитор до цього часу не звернувся до суду з позовом до поручителя - Приватного акціонерного товариства «Автотранспортного підприємства 17461», у зв`язку з порушенням таким боржником зобов`язання, суд зазначає таке.

Інститут забезпечення виконання зобов`язання спрямований на підвищення гарантій забезпечення майнових інтересів сторін договору, належного його виконання, а також усунення можливих негативних наслідків неналежного виконання боржником взятих на себе зобов`язань. Тобто, у разі невиконання або неналежного виконання умов цивільного договору на боржника покладається додаткова відповідальність, а в ряді випадків до виконання зобов`язання притягуються разом із боржником і треті особи, зокрема, майнові поручителі.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частина друга статті 509 Цивільного кодексу України). Однією з таких підстав є договори (пункт 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

У постанові Касаційного господарського суду від 11.02.2020 у справі №903/527/19 Верховний Суд, зокрема, зазначив, що поняття «зобов`язання» і «договір» мають різний, відмінний одне від одного правовий характер.

Відповідно до ст.609 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Згідно із правовим висновком, який міститься у Постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №910/8698/17, та який на підставі ч. 4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України враховується господарським судом під час вирішення даної справи, сам факт ліквідації боржника за кредитним договором із внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором, яка не була погашена у процедурі ліквідації, не є підставою для припинення договору застави (іпотеки), укладеного для забезпечення виконання кредитного договору боржником, якщо до цього заставодержателем (іпотекодержателем) було реалізовано його право на звернення стягнення на передане в заставу (іпотеку) майно відповідно до положень статті 590 Цивільного кодексу України, статті 33 Закону України "Про іпотеку".

Як встановлено судом, виконавчий напис від 02.03.2018 за реєстровим номером 3396, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. на іпотечному договорі від 14.08.2008, був оскаржений позивачем в судовому порядку та рішенням Господарського суду Чернігівської області від 08.10.2022 у справі №927/506/18. Вказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. При цьому презюмується, що спірний виконавчий напис був виданий на підставі відповідної письмової вимоги, спрямованої на адресу як позичальника, так і іпотекодавця.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 08.10.2022 у справі №927/506/18 за позовом Приватного акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство 17461» до відповідача - Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, встановлено факт пред`явлення банком (відповідачем у даній справі) вимоги від 07.11.2017 про звернення стягнення на Предмет іпотеки як позичальнику так і іпотекодавню, яку останні отримали, зокрема позивач її отримав 16.11.2017 (сторінка шість судового рішення). У вказаному судовому рішенні зазначено:

«В наявному у матеріалах справи листі від 07.11.2017 вих.№USB/417 «Вимога про усунення порушень» на адресу ТОВ «ПАРИТЕТ» та ВАТ «Автотранспортне підприємство 17461» міститься вимога відповідача до позичальника (3-ї особи у справі) в 30-денний строк сплатити заборгованість в сумі 7338825грн.30коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 2 987 079грн.93коп, заборгованості за відсотками - 3 295 712грн.13коп.; заборгованост з пені за несвоєчасне повернення кредиту - 92 015грн.69коп.; заборгованості з пені за несвоєчасне повернення відсотків - 410 555грн.78коп.; розмір інфляційних витрат за кредитом - 107 220грн.98коп.; розмір інфляційних витрат за відсотками - 446 240грн.61коп. Одночасно в даному листі відповідачем зазначено, що у разі невиконання цієї вимоги банком розпочнеться звернення стягнення на предмет іпотеки в будь-який спосіб, передбачених Законом України «Про іпотеку».

Як стверджує позивач у позовній заяві, вказаний лист з вимогою про усунення порушень отриманий ним 16.11. 2017.

Отже, суд приходить до висновку, що маючи намір звернути стягнення на предмет іпотеки, відповідачем надіслано позичальнику та іпотекодавцю відповідну вимогу про усунення порушень за основним зобов`язанням».

Копія вказаного рішення наявна у матеріалах справи.

Позивачем у справі жодним чином не спростовано факти щодо направлення письмової вимоги банку, встановлені зазначеним рішенням суду.

Частиною 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені ч. 4 т.75 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 593 Цивільного кодексу України припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації боржника юридичної особи не припиняє права застави (іпотеки) на майно, передане в заставу боржником та / або майновим поручителем, якщо заставодержатель до ліквідації боржника реалізував своє право щодо звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) шляхом подання позову або пред`явлення вимоги.

У спірних правовідносинах право на звернення стягнення на передане в іпотеку майно було реалізоване відповідачем шляхом пред`явлення вимоги від 07.11.2017 на адресу ТОВ «ПАРИТЕТ» та ВАТ «Автотранспортне підприємство 17461».

Отже, ліквідація боржника за основним зобов`язанням з внесенням запису до ЄДРПОУ про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за основним договором, яка не була погашена у процедурі ліквідації, не є підставою для припинення договору іпотеки, укладеного на забезпечення виконання боржником основного зобов`язання, а відповідач реалізував своє право на звернення стягнення на отримане в іпотеку майно шляхом подання вимоги, отже правові підстави для визнання припиненим договору іпотеки відсутні.

Укладаючи іпотечний договір, іпотекодавець бере на себе всі ризики, пов`язані з невиконанням зобов`язання боржником (у межах вартості предмета іпотеки), зокрема й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із відповідного Єдиного державного реєстру. Оскільки покладення цих ризиків на особу, яка видала забезпечення, відбулося за договором, укладеним іпотекодавцем саме із кредитором, то всі узяті ризики слід покладати на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника.

Висновки аналогічного змісту викладені у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 910/9943/17, від 20.06.2018 у справі № 381/3209/16-ц, від 06.03.2018 у справі № 2011/16284/12 та від 13.03.2018 у справі № 910/8698/17, від 20.02.2019 у справі № 910/4435/18, від 18.11.2020 у справі № 761/43075/18, від 16.09.2021 у справі № 922/2869/17.

Умовами спірного договору іпотеки та кредитним договором припинення боржника не визначено, як підставу для припинення іпотеки та звільнення у зв`язку із цим іпотекодавця від ризиків, пов`язаних з невиконанням боржником своїх зобов`язань за кредитним договором.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання припиненою іпотеки, а відтак і задоволення позовних вимог.

Решту аргументів сторін суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство 17461" - правонаступника відкритого акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство 17461", до Акціонерного товариства "СЕНС БАНК", про визнання припиненою іпотеки за іпотечним договором від 14.08.2008 про забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Паритет" зобов`язань за Генеральним договором про надання кредитних послуг №935/1-109 від 14.08.2008 відмовити повністю.

У судовому засіданні 04.04.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення набирає законної сили у строк, встановлений ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк та в порядку, визначені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 14.04.2023.

Суддя М.О. Демидова