СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м. Харків Справа № 922/1003/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Стойка О.В., суддя Попков Д.О. , суддя Істоміна О.А.

за участю секретаря судового засідання Склярук С.І.,

та представників учасників справи:

від позивача - не з`явився; від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківводоканал" м. Харків на рішення господарського суду Харківської області від 09.01.2023 року у справі №922/1003/22,

за позовом - Фізичної особи - підприємця Демченка Олександра Миколайовича,

до - Комунального підприємства "Харківводоканал" м. Харків,

про - стягнення грошових коштів та нарахувань, -

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулася Фізична особа - підприємець Демченко Олександр Миколайович (далі-Позивач) з позовною заявою (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) до Комунального підприємства "Харківводоканал" (далі-Відповідач) про стягнення з останнього заборгованості в розмірі 3 459 165,20 грн, трьох відсотків річних у розмірі 64 909,40 грн та інфляційних втрат у розмірі 287 337,69 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.01.2023 року у справі №922/1003/22 вищезазначені позовні вимоги задоволені.

Відповідач, не погодившись з означеним судовим рішенням, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою, за змістом якої просив оспорюване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

КП "Харківводоканал" вважає рішення таким, що ухвалене без належного дослідження усіх суттєвих обставин, що мають значення для справи, що обумовило хибне визначення правової природи спірних правовідносин, що в свою чергу стало наслідком неправильного застосування норм матеріального права та ухвалення незаконного, та необґрунтованого рішення по суті справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Відповідач зазначає наступне:

- Позивач в межах даної справи намагається стягнути з Відповідача грошові кошти за товар, який по факту не був отриманий останнім;

- талони на паливо були заблоковані Позивачем та перестали прийматись на його АЗС, що підтверджується наданими Відповідачем сканованими копіями цих талонів на дизельне паливо загальним об`ємом 12430 літрів, які є не погашеними та поставка товару за якими не відбулась;

- суд помилково ототожнив отримання талонів с фактом отримання Відповідачем палива.

Ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 року та від 13.03.2023 року, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача на рішення господарського суду Харківської області від 09.01.2023 року у справі №922/1003/22 та призначено розгляд означеної справи на 03.04.2023 року о 12:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань. № 131.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу Відповідача не скористався.

До канцелярії Східного апеляційного господарського суду 30.03.2023 року через систему "Електронний суд" від представника Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи означеної справи на іншу дату, за мотивами збігання за часом розгляду справи №922/1003/22 з іншою справою №520/16217/21 у Другому апеляційному адміністративному суді, в якій представник Відповідача також приймає участь, як адвокат. Будь-якого іншого обґрунтування наявності підстав до відкладення судового засідання в даній справі - клопотання Відповідача не містить

Проаналізувавши вищезазначене клопотання, колегія суддів визнає причину неявки представника Відповідача неповажною, оскільки він є юридичною особою та не був позбавлений можливості направити іншого представника, крім того, явка не була визнана обов`язковою, справа розглядається в межах вимог та доводів апеляційної скарги самого Відповідача. На підставі ст. 202 ГПК України судова колегія відмовила в задоволенні клопотання, ухвалу занесено до протоколу судового засідання.

Представники учасників справи в судове засідання не з`явилися, в тому числі, не скористалися правом участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, але були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності, оскільки вони не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 42 ГПК України.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені наступні обставини:

- укладення між сторонами за результатом проведеної процедури публічних закупівель в системі електронних закупівель Prozorro договору поставки №20/12-ПЦ/19 від 06.12.2019 року (далі - Договір), предметом якого є товар ДК 021:2015 - 09130000-9 Нафтра і дистиляти, а саме - дизельне паливо в кількості - 127 000 літрів (п.1.1 Договору);

- укладення п`ятьох Додаткових угод до Договору, а саме №1 від 27.12.2019, №2 від 18.12.2020, №3 від 20.07.2021, №4 від 25.08.2021, №5 від 28.12.2021, якими, зокрема, збільшено ціну за одиницю товару до 28,58 грн. за літр та змінено строк поставки товару до 31.12.2022 (пункт 5.3 Договору), а також змінено строк дії Договору до 31.12.2022 (пункт 10.1. Договору);

- здійснення Позивачем на виконання умов Договору поставки Відповідачу товару за наступними накладними: від 12.07.2021 №Т-14971 на суму 2724,00 грн; від 16.08.2021 № Т-15510 на суму 2834,00 грн.; від 06.09.2021 №Т-15796 на суму 595607,20 грн.; від 13.09.2021 №Т-15899 на суму 1571900,00 грн.; від 24.09.2021 №Т-16079 на суму 1286100,00 грн;

- прийняття Відповідачем у власність товару - Дизельного палива, загальна вартість якого становить 3 459 165,20 грн (факт поставки відповідачеві товару підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними);

- нездійснення Відповідачем своєчасної та повної оплати вартості отриманого товару з урахуванням строку розрахунку за поставлений товар 120 днів (п. 4.1. Договору), а саме за накладними: №Т-14971 на 328 календарних днів; №Т-15510 на 293 календарних дні; №Т-15796 на 246 днів, несплачена суму 283 000,00 грн; №Т-15899 на 255 календарних днів, несплачена в повному обсязі (1571900,00 грн); №Т-16079 на 255 календарних днів, несплачена в повному обсязі (1286100,00 грн).

Вищезазначений факт неналежного виконання Відповідачем умов спірного Договору в частині своєчасної та повної оплати за поставний товар став наслідком звернення Позивача до господарського суду з відповідною позовною заявою.

Відповідач в суді першої інстанції проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи, що фактичного відпущення палива Відповідачу по усім виданим талонам не відбулось, оскільки вони програмно були заблоковані Позивачем у його комп`ютерній системі та перестали прийматись на його АЗС. Відповідач вважає, що пред`явлений позов є необґрунтований, оскільки Позивачем не доведено, скільки саме він поставив пального та на яку суму.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність належними доказами Позивачем суми заборгованості Відповідача за спірним Договором в результаті неналежного виконання останнім умов Договору щодо здійснення Відповідачем своєчасної та повної оплати поставленого Позивачем товару.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що їх не спростовують, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Укладений між сторонами спірний Договір за своєю правовою природою є договором поставки товару, факт укладення якого сторонами не оспорюється.

Відповідно до статті 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічне положення містить ст. 712 ЦК України, відповідно до якої до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до 5.10 Договору датою поставки є дата передачі Товару Покупцю згідно видаткової накладної, підписаної обома Сторонами, та надання Покупцю документів, передбачених п.5.2 Договору. Згідно п. 5.11 Договору перехід права власності на Товар від Постачальника до Покупця відбувається в момент передачі смарт-карти або талонів Покупцю і може бути реалізоване в будь-який момент на АЗС, тобто Постачальник зобов`язується забезпечити наявність та передати визначену кількість Товару за першою вимогою Покупця по факту пред`явлення ним смарт-карти або талону на АЭС.

Матеріалами справи підтверджується, що Позивачем на виконання умов Договору було передано, а Відповідачем прийнято, дизельне паливо за накладними: від 12.07.2021 №Т-14971 на суму 2724,00 грн., від 16.08.2021 № Т-15510 на суму 2834,00 грн., від 06.09.2021 №Т-15796 на суму 595607,20 грн., від 13.09.2021 №Т-15899 на суму 1571900,00 грн., від 24.09.2021 №Т-16079 на суму 1286100,00 грн.

Враховуючи підписані сторонами перелічені видаткові накладні, а також умови п. 5.10 Договору, судом встановлено, що Позивачем було передано, а Відповідачем прийнято саме дизельне паливо на суму 3 459 165,20 грн.

Факт поставки та прийняття спірного товару за означеними документами на суму 3 459 165,20 грн доведено Позивачем та не спростовано Відповідачем.

Пунктом 5.8.5 Договору передбачено, що "Талон, наявний у Покупця, є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у талоні об`єму і марки Товару, після чого обов`язки Постачальника щодо поставки відповідної партії Товару вважаються виконаними та Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем".

При цьому, за змістом наданих Позивачем вищенаведених накладних Відповідачу передано саме дизельне паливо, а не талони. Зазначена обставина Відповідачем не спростована.

Колегія суддів також наголошує, що доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги Відповідачем не було надано ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції.

Судова колегія зауважує, що сторонами унормовано випадки та алгоритм дій у разі якщо закінчився строк дії талонів (обмін на нові талони, продовження строку їх дії, повернення суми сплачених коштів), що не позбавляє сторону звернутися за захистом своїх прав до суду, при цьому відпуск/не відпуск бензину безпосередньо на АЗС Позивача за талонами не нівелює обов`язок Відповідача в силу приписів пункту 4.1 Договору розрахуватися за партію товару - дизельне паливо, що передано на підставі видаткових накладних.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що Покупець здійснює оплату Товару шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 120 календарних днів з моменту поставки відповідної партії Товару, що підтверджується відповідною видатковою накладною.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За порушення строків оплати за Договором, Позивачем було нараховано Відповідачу інфляційні втрати у розмірі 287 337,69 грн та 3%-річних у розмірі 64 909,40 грн.

Перевіривши правові підстави, період по нарахуванню інфляційних втрат і 3% річних, судова колегія вважає їх обґрунтованими, а вимоги по їх стягненню такими, що підлягають задоволенню.

Посилання Відповідача в апеляційній скарзі на недослідження судом при задоволенні вимог щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних усіх обставин справи та невірного тлумачення положень договору - колегією суддів не приймаються до уваги, так як господарський суд при задоволенні означених вимог надав належну, повну та об`єктивну юридичну оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, а також, проаналізував належним чином умови спірного Договору та додатків до нього.

За принципами змагальності та диспозитивності господарського процесу, суд не може збирати докази за своєю ініціативою та досліджувати обставини, на які сторони не посилаються в обґрунтування своїх вимог або заперечень. В силу зазначених принципів, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ГПК України випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а також несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Колегія суддів зазначає, що доводи Відповідача стосовно необхідності дослідження і встановлення судом обставин щодо реального руху товару за спірною поставкою є необґрунтованими, оскільки судовою колегією досліджуються лише ті докази, що надані сторонами до матеріалів справи.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують законних та обґрунтованих належним чином висновків суду першої інстанції у даній справі

Враховуючи встановлені обставини, зазначені положення діючого законодавства України і умови укладеного між сторонами договору, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, Господарський суд Харківської області дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Будь-яких порушень норм матеріального або процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судова колегія не вбачає.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Харківської області від 09.01.2023 року у справі №922/1003/22 про задоволення позовних вимог щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за Договором в розмірі 3 459 165,20 грн, трьох відсотків річних у розмірі 64 909,40 грн та інфляційних втрат у розмірі 287 337,69 грн - ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладаються Відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківводоканал" м. Харків на рішення господарського суду Харківської області від 09.01.2023 року у справі №922/1003/22 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 09.01.2023 року у справі №922/1003/22 - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, віднести на Комунальне підприємство "Харківводоканал" м. Харків.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 13.04.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.А. Істоміна