ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2023 р. Cправа № 902/176/23

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни,

за участю секретаря судового засідання Шейгець І.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Дочірнього підприємства "Вінницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", 21036, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Данила Галицького, будинок 27, ідентифікаційний код юридичної особи 32054743

до Фізичної особи-підприємця Оганесяна Сумбата Погосовича, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про стягнення 56 690,21 гривень

за участю:

представника позивача - адвокат Воловодівський І.В., за довіреністю

відповідача - Оганесян С.П., представника відповідача - адвокат Федчук Т.М., згідно ордеру

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Вінницької області 07.02.2023 року надійшла позовна заява вих.№ 86 від 07.02.2023 (вх. № 181/23 від 07.02.2023) Дочірнього підприємства "Вінницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Фізичної особи-підприємця Оганесяна Сумбата Погосовича про стягнення 56 690,21 гривень заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за договором оренди нерухомого майна № ОР 05/08-19 за вересень-грудень 2022 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2023 справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Ухвалою суду від 13.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 902/176/23 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті у справі призначено на 14.03.2023 року о 10:00 год.

14.03.2023 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення № б/н від 10.03.2023 (вх.№ 01-34/2411/23 від 14.03.2023) у яких останній заперечує проти заявлених позовних вимог з підстав зазначених у поясненнях, у задоволенні позову просить відмовити.

У судовому засіданні 14.03.2023 суд постановив ухвалу про задоволення клопотання представника позивача про оголошення перерви у судовому засіданні та про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду справи по суті у справі № 902/176/23 до 28.03.2023 року о 14:00, яку занесено до протоколу судового засідання.

28.03.202 до суду від представника позивача надійшли письмові пояснення № б/н від 28.03.2023 (вх. № 01-34/2876/23 від 28.03.2023).

У судовому засіданні 28.03.2023 суд постановив ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду справи по суті у справі № 902/176/23 до 13.04.2023 року о 15:00, яку занесено до протоколу судового засідання.

11.04.2023 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі № б/н від 10.04.2023 (вх. № 01-34/3412/23 від 11.04.2023).

На визначену судом дату у судове засідання з`явився представник позивача, відповідач та представник відповідача.

Представник позивача підтримав заявлені вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач, представник відповідачів проти позову заперечили, у задоволенні позовних вимог просили відмовити.

За наслідками розгляду справи, у судовому засіданні 13.04.2023 року суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для прийняття рішення по справі та орієнтовний час повернення.

Після виходу з нарадчої кімнати, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Дочірнє підприємство "Вінницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до фізичної особи-підприємця Оганесяна Сумбата Погосовича про стягнення 56 690,21 гривень заборгованості.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01 серпня 2019 року між Дочірнім підприємством "Вінницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та фізичною особою - підприємцем Оганесяном Сумбатом Погосовичем було укладено договір оренди нерухомого майна № ОР 05/08-19.

Між сторонами було погоджено строк дії вказаного договору - до 01.07.2022 року.

Орендар фактично користувався, незважаючи на закінчення строку дії договору орендованим майном до 31.12.2022 року, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі орендованого майна.

З урахуванням наведеного та у відповідності до вимог пункту 3.5. договору позивачем було нараховано відповідачу орендну плату до дня повернення орендованого майна за актом приймання-передачі орендованого майна від 31.12.2022 року.

Несплата відповідачем орендної плати за фактичний час користування орендованим майном до його повернення стало підставою для звернення позивача із позовом до суду про стягнення 56 690,21 гривень заборгованості у примусовому порядку.

Згідно поданих до суду письмових пояснень відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що укладений між позивачем та відповідачем договір діяв з моменту його підписання до 01.07.2022 року. Після закінчення строку дії договору відповідач фактично майном позивача не користувався. Як зазначає відповідач він звертався до позивача із повідомленням про звільнення ним об`єкту оренди та актом, однак документи позивачем не були підписані. З урахуванням наведеного вважає позовні вимоги необгрунтованими та у задоволенні позову просить відмовити.

Позивач у письмових поясненнях зазначив, що нарахування орендної плати здійснено позивачем правомірно та відповідно до умов договору, яким зокрема передбачено сплату орендарем орендної плати до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Обов`язок вчасно сплачувати оренду виникає у орендаря в силу умов договору та не пов`язаний з отриманням рахунків, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), водночас позивачем щомісячно надсилались рахунки та акти для здійснення оплати , у тому числі і за спірний період. Листів, актів приймання-передачі орендованого майна від відповідача за спірний період до позивача не надходило.

Відповідач у додаткових поясненнях зазначив, що в день закінчення договору акт сторонами не був підписаний, проте дія договору припинилася. Вважає, що вимога з оплати орендної плати за договором є правомірною за період дії договору - до 01.07.2022, нарахування за період з вересня по грудень 2022 вважає здійсненими позивачем поза межами договору. Також відповідачем зазначено, що розмір орендної плати визначається відповідно до наданих орендодавцем рахунків; за відсутності розрахунку неможливо перевірити правильність нарахування орендної плати з урахуванням індексу інфляції; зміна розміру оренди оформлюється додатковими угодами між сторонами, тоді як такі угоди відсутні. З урахуванням наведеного у задоволенні позову просить відмовити.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

01 серпня 2019 року між Дочірнім підприємством "Вінницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - орендодавець, позивач) та фізичною особою - підприємцем Оганесяном Сумбатом Погосовичем (далі - орендар, відповідач) було укладено договір оренди нерухомого майна № ОР 05/08-19, відповідно до пунктів 1.1., 1.2. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування майданчик з поліпшенням, загальною площею 198,00 кв.м., який розміщений за адресою: Вінницька область, Іллінецький район, с.Кальник, вул.Івана Богуна,72а, та обліковується на балансі філії «Липовецький райавтодор» ДП «Вінницький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», вартість якого визначена згідно з незалежною оцінкою і станом на 03.04.2019р. становить 49227,00 гри., без урахування ПДВ. Майно передається в оренду для розміщення виробничих потужностей орендаря (виробництво бетонних розчинів, готових для використання).

Згідно пункту 2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору, згідно з Актом приймання-передачі вказаного майна за вартістю, визначеною незалежною оцінкою.

Відповідно до 2.2. договору передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (у господарському віданні ДП «Вінницький облавтодор»), а орендар користується ним протягом строку дії договору оренди.

Відповідно до пункту 3.1. договору орендна плата визначається на підставі незалежної оцінки, із застосуванням погодженої сторонами річної орендної ставки в розмірі 198 %, і становить за базовий місяць розрахунку (квітень 2019року) 8122,46 гри., без урахування ПДВ та розрахована без урахування індексу інфляції за квітень і підлягає наступному коригуванню на індекс інфляції за квітень 2019р.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа місяця, наступного за базовим, до першого місяця оренди та на індекс інфляції за перший місяць оренди.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць, відповідно до наданих орендодавцем рахунків.

За умовами пункту 3.2. договору орендна плата перераховується орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця в розмірі 100 % щомісяця не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до наданих орендодавцем рахунків.

Пунктом 4.2. договору сторони передбачили, що орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити на розрахунковий рахунок орендодавця орендну плату, суму податку на додану вартість, та інші послуги (якщо такі надаються), плату за послуги, які надає орендодавець (якщо такі надаються) та компенсацію податку на землю шляхом щомісячних перерахувань до 10 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до наданих орендодавцем рахунків та надавати орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати.

Згідно пункту 6.1. договору орендодавець зобов`язався своєчасно передати орендарю в оренду майно згідно з цим договором за актом приймання-передачі майна, який підписується одночасно з цим договором і є його невід`ємною частиною.

Пунктом 9.1. договору сторони погодили, що цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, який діє з моменту його підписання обома сторонами по 01 липня 2022 року.

01.08.2019 між Дочірнім підприємством "Вінницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та фізичною особою - підприємцем Оганесяном Сумбатом Погосовичем підписано акт приймання-передачі орендованого майна, згідно якого останнім прийнято у строкове володіння і користування наступне майно: частину майданчика з поліпшеннями, загальною площею - 198,0 кв.м, який розміщений за адресою: Вінницька область, Іллінецький район, с.Кальник, вул. Івана Богуна,72,а, що обліковується на балансі філії "Липовецький райавтодор" ДП "Вінницький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

Договір з додатком, акт приймання-передачі орендованого майна від 01.08.2019 року підписано відповідачем та уповноваженим представником позивача та скріплено печатками сторін, факт укладення договору сторонами не заперечується.

Позивач зазначає, що строк оренди визначений пунктом 9.1. договору збіг 01.07.2022, однак відповідач не повернув об`єкт оренди та продовжував користуватись орендованим майном до 31.12.2022 року, відтак на виконання умов укладеного договору протягом вересня-грудня 2022 року позивачем здійснено нарахування орендної плати відповідачу на загальну суму 56 690,21 гривень до дня повернення орендованого майна за актом приймання-передачі орендованого майна.

На підтвердження надання послуг оренди нерухомого майна за період вересень - грудень 2022 року на загальну суму 56 690,21 гривень позивач надав рахунки та акти здачі-приймання робіт (надання послуг) у тому числі:

- у вересні 2022 на суму 14 028,43 гривень згідно акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 33/2 від 30.09.2022 та рахунку №33/2 від 30.09.2022;

- у жовтні 2022 на суму 14 379,14 гривень згідно акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 40 від 31.10.2022 та рахунку № 40 від 31.10.2022;

- у листопаді 2022 на суму 14 479,80 гривень згідно акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 41 від 30.11.2022 та рахунку № 45 від 30.11.2022;

- у грудні 2022 на суму 13 802,84 гривень згідно акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 47 від 31.12.2022 та рахунку № 47 від 31.12.2022 (т. 1 а.с. 18, 19, 21, 22, 24, 25, 27, 28).

Обсяг наданих послуг оренди нерухомого майна за період вересень - грудень 2022 року на загальну суму 56 690,21 гривень підтверджується також оборотною відомістю по оренді нерухомого майна (майданчик з поліпшенням) станом на 25.01.2023 року (т. 1 а.с. 29).

Зазначені рахунки та акти здачі-приймання робіт (надання послуг) позивачем було надіслано відповідачу (т. 1 а.с. 20, 23, 26, 29, 56-58). Обставина отримання рахунків та актів відповідачем визнається.

Доказів сплати заборгованості з орендної плати за вказаний період матеріали справи не містять.

31.12.2022 року між фізичною особою - підприємцем Оганесяном Сумбатом Погосовичем та Дочірнім підприємством "Вінницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" підписано акт приймання-передачі орендованого майна, згідно якого відповідачем передано, а позивачем прийнято наступне майно: частину майданчика з поліпшеннями, загальною площею - 198,0 кв.м, який розміщений за адресою: Вінницька область, Іллінецький район, с.Кальник, вул. Івана Богуна,72А, що обліковується на балансі філії "Липовецький райавтодор" ДП "Вінницький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України".

Акт приймання-передачі орендованого майна від 31.12.2022 року підписано відповідачем та уповноваженим представником позивача та скріплено печатками сторін.

У зв`язку з несплатою відповідачем орендної плати за фактичний час користування орендованим майном до його повернення, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення 56 690,21 гривень заборгованості за вересень-грудень 2022 року.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача 56 690,21 гривень заборгованості з орендної плати за договором оренди нерухомого майна № ОР 05/08-19 від 01.08.2019 року за вересень-грудень 2022 року.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Приписами статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між cторонами договір оренди нерухомого майна № ОР 05/08-19 від 01.08.2019 року є договором оренди, до регулювання правовідносин якого застосовуються загальні положення про найм (оренду), визначені параграфом 1 глави 58 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Аналогічні положення викладені у частині 1 статті 283 ГК України.

Згідно частини 1 статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до частини 3 статті 762 ЦК України договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Частиною 5 цієї статті встановлено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до частини 1 статті 286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Частиною 1 статті 785 ЦК України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до статті 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Фактом початку та відповідно припинення правовідносин є підписання акта приймання-передачі нерухомого майна як від орендаря до орендодавця, так і від орендодавця до орендаря.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

Судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо правомірності нарахування заборгованості за договором з оплати оренди за період вересень-грудень 2022 року.

За твердженням позивача строк оренди визначений пунктом 9.1. договору збіг 01.07.2022, однак відповідач не повернув та продовжував користуватись орендованим майном до 31.12.2022 року, відтак на виконання умов укладеного договору протягом вересня-грудня 2022 року позивачем здійснено нарахування орендної плати відповідачу на загальну суму 56 690,21 гривень.

За твердженням відповідача договір діяв до 01.07.2022 року, після закінчення строку дії договору фактично майном позивача відповідач не користувався, звертався до позивача із повідомленням про звільнення ним об`єкту оренди та актом, однак документи позивачем не були підписані.

Надаючи оцінку доводам сторін щодо фактичного стану заборгованості та правомірності її нарахування судом враховано таке.

Згідно наданих позивачем суду рахунків (т. 1 а.с. 19, 22, 25, 28), актів здачі-приймання робіт (надання послуг) (т. 1 а.с. 18, 21, 24, 27), оборотної відомості по оренді нерухомого майна (майданчик з поліпшенням) станом на 25.01.2023 року (т. 1 а.с. 30) заборгованість відповідача з орендної плати за період вересень-грудень 2022 року становить 56 690,21 гривень.

Обставина отримання рахунків та актів на загальну суму 56 690,21 гривень відповідачем визнається.

Пунктом 2.3. договору сторони передбачили, що у разі припинення цього договору, майно повертається орендарем орендодавцю за актом приймання-передачі в день закінчення дії договору. Майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Сторонами визнається, що строк дії договору закінчився 01.07.2022 року.

Згідно пункту 2.4. договору обов`язок зі складання акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні договору.

Як вбачається із наданих відповідачем пояснень (т. 1 а.с. 40, 68, 69) у день закінчення договору сторонами акту приймання-передачі орендарем орендодавцю майна підписано не було.

Згідно пункту 4.11. договору про припинення користування майном орендар попередньо за 1 місяць письмово повідомляє орендодавця.

Відповідно до пункту 4.12. договору у разі закінчення терміну дії цього договору, у разі дострокового розірвання або припинення договору, орендар зобов`язаний повернути орендоване майно не пізніше дня припинення (розірвання) договору з оформленням акту приймання-передачі в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу і зі всіма виконаними у ньому поліпшеннями або відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення його стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

За умовами пункту 4.13. договору при звільненні орендарем приміщення без письмового попередження та без оформлення акту приймання-передачі, орендар не звільняється від сплати орендної плати до здачі майна за актом приймання-передачі та несе повну відповідальність за можливі пошкодження майна.

Відповідно до пункту 4.15. договору підписуючи цей договір, орендар засвідчує, що він ознайомлений з порядком нарахування орендної плати орендодавцем та розмірами витрат на утримання орендованого майна.

Судом встановлено, що акт приймання-передачі орендованого майна згідно якого фізичною особою - підприємцем Оганесяном Сумбатом Погосовичем передано, а Дочірнім підприємством "Вінницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" прийнято орендоване майно: частину майданчика з поліпшеннями, загальною площею - 198,0 кв.м, який розміщений за адресою: Вінницька область, Іллінецький район, с.Кальник, вул. Івана Богуна,72А, що обліковується на балансі філії "Липовецький райавтодор" ДП "Вінницький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" підписано сторонами 31.12.2022 року.

Відповідачем у поясненнях зазначено про надіслання позивачу листа та акту про звільнення ділянки, зауважено про нез`явлення позивача за місцезнаходженням орендованого майна для його передання у день закінчення строку дії договору.

Водночас, доказів надіслання/вручення відповідачем позивачу листів, письмових попереджень про припинення користування майном, акту приймання-передачі орендованого майна матеріали справи не містять.

За умовами пункту 2.4., 4.12. договору обов`язок повернути орендоване майно зі складанням акта приймання-передачі покладається на відповідача та за умовами пункту 2.3. договору майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Представником позивача надано суду повідомлення відповідача № 02 від 10.01.2023 про розірвання договору оренди нерухомого майна з 01.07.2022, однак таке повідомлення складено фактично після підписання акту приймання-передачі орендованого майна від 31.12.2022 року.

Враховуючи, що акт приймання-передачі орендованого майна від орендаря орендодавцю підписано сторонами 31.12.2022 - днем повернення майна за актом приймання-передачі є 31.12.2022 року.

Відповідно до пункту 3.5. договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість з орендної плати, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції.

З урахуванням наведеного заперечення відповідача щодо нарахування орендної плати поза межами строку дії договору судом відхиляються оскільки, як зазначено самим відповідачем у поясненнях на день закінчення договору акт приймання-передачі орендованого майна сторонами не був підписаний.

Обов`язок щодо письмового попередження про припинення користування майном, повернення орендованого майна не пізніше дня припинення (розірвання) договору з оформленням акту приймання-передачі в належному стані покладено згідно умов пунктів 2.3., 2.4., 4.11.-4.13. договору на орендаря. Доказів звернення до позивача із письмовим попередженням про припинення користування майном, доказів надіслання позивачу акту приймання-передачі орендованого майна за період з 01.07.2022 по 31.12.2022 відповідачем суду не надано.

Таким чином, позивачем відповідності до умов пунктів 3.1., 3.5. договору нараховано відповідачу орендну плату за період вересень-грудень 2022 року.

Правильність нарахування заявленої до стягнення суми заборгованості з орендної плати підтверджується оборотною відомістю по оренді нерухомого майна (майданчик з поліпшенням) за період з 01.01.2022 по 25.01.2023, рахунками та актами здачі-приймання робіт (надання послуг).

Відповідно до абзацу 4 пункту 3.1. договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць, відповідно до наданих орендодавцем рахунків.

Згідно оборотної відомості розмір орендної плати за серпень 2022 для розрахунку орендної плати за вересень 2022 складає 13 766,86 гривень (розмір орендної плати за серпень 2022 року відповідачем не заперечується), розмір орендної плати за вересень 2022 для розрахунку орендної плати за жовтень 2022 складає 14 028,43 гривень, розмір орендної плати за жовтень 2022 для розрахунку орендної плати за листопад 2022 складає 14 379,14 гривень, розмір орендної плати за листопад 2022 для розрахунку орендної плати за грудень 2022 складає 14 479,80 гривень.

Перевіривши за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" здійснений позивачем розрахунок орендної плати за вересень-грудень 2022 року з урахуванням орендної плати за попередній місяць, індексу інфляції за поточний місяць суд дійшов висновку про відповідність заявлених позовних вимог здійсненому розрахунку. Контррозрахунку розміру орендної плати за вересень-грудень 2022 року відповідачем не надано.

Доводи відповідача щодо відсутності додаткових угод щодо зміни розміру орендної плати до уваги судом не приймаються, оскільки нарахування орендної плати здійснено позивачем відповідно до умов пункту 3.1. договору шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що зобов`язання відповідача за договором в частині сплати заборгованості в сумі 56 690,21 гривень є невиконаними та на день розгляду справи доказів здійснення повного розрахунку з орендної плати за вересень-грудень 2022 року матеріали справи не містять.

Відповідно до вимог статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до частин першої, другої статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Водночас застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.

Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання з оплати орендної плати по день повернення об`єкта оренди, суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано звернувся з позовом про стягнення несплаченої суми основного боргу.

Здійснивши перевірку заявленої позивачем до стягнення суми основного боргу та враховуючи, що розмір заявленої до стягнення суми основного боргу відповідає фактичним обставинам справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 56 690,21 гривень є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Положеннями частин 1-4 статті 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно вимог 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частини 2 статті 76 ГПК України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. (частини 1-2 статті 86 ГПК України).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Дослідивши фактичні обставини справи, що входять до предмету доказування у цій справі та стосуються кваліфікації спірних відносин, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовано позовних вимог, а судом не виявлено на підставі наявних доказів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні до суду позивачем згідно платіжного доручення № 1712 від 07.02.2023 року сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 гривень.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені у повному об`ємі, витрати по сплаті судового збору у сумі 2684,00 гривень покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Оганесяна Сумбата Погосовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Дочірнього підприємства "Вінницький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (21036, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Данила Галицького, будинок 27, ідентифікаційний код юридичної особи 32054743) 56 690,21 гривень (п`ятдесят шість тисяч шістсот дев`яносто гривень 21 копійка) заборгованості та 2 684,00 гривень (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) cудових витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Копію судового рішення направити сторонам рекомендованим листом та засобами електронного зв`язку на електронну адресу: позивача - , представника позивача - , представника відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Повний текст рішення складено та підписано 18 квітня 2023 р.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу, 21036, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Данила Галицького, будинок 27; , ;

3 - відповідачу, АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.