ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.04.2023 Справа № 908/1043/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Черкаський В.І., розглянувши матеріали заяви

Боржника - Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , електронна адреса - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

банки, здійснюючі розрахунково-касове обслуговування боржника -

1. АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", Київ

2. АТ КБ "ПРИВАТБАНК", Київ

3. АТ "СЕНС БАНК", Київ

4. АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", Київ

5. АТ "А-БАНК", м. Дніпро

про неплатоспроможність

УСТАНОВИВ:

31.03.2023 до системи "Електронний суд" від фізичної особи ОСОБА_1 надійшла заява від 30.03.2022 (вх. № 1134/08-07/23 від 31.03.2023) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2023 розгляд заяви фізичної особи ОСОБА_1 від 30.03.2022 (вх. № 1134/08-07/23 від 31.03.2023) передано судді Черкаському В.І.

Суд дійшов висновку щодо залишення без руху заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, виходячи з наступного.

Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Вимоги щодо заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містяться, зокрема, у статтях 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

За частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України.

За приписами частини 3 статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, установивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Статтями 162, 164 ГПК України та статтею 116 Кодексу України з процедур банкрутства визначено вимоги щодо оформлення заяви та комплектність документів, які повинні додаватися до неї.

Згідно п. 12 ч. 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема, докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Пунктом 3 частини 1 статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 2 ч. 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України" на 2023 рік установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня складає 2 684, 00 гривень.

Таким чином, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність повинні бути додані докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією, у розмірі 40 260, 00 грн. (5 х 2 684, 00 грн. х 3).

Як вбачається з поданих матеріалів, боржником сплачено на депозитний рахунок Господарського суду Запорізької області в якості авансування винагороди арбітражному керуючому суму 6 039, 00 грн. за квитанціями № К4ХТ-В92С-Е2А6-8КК2 від 03.01.2023, № 264С-9Р72-0СН9-46Т4 від 16.02.2023 та № 868Е-АРВН-А873-8КВ9 від 28.03.2023.

Надходження цих коштів підтверджується випискою з депозитного рахунку Господарського суду Запорізької області за 03.01.2023, 16.02.2023 та 28.03.2023.

Отже, встановлено, що заявником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у встановленому порядку та розмірі, отже подана заява не відповідає змісту вимог, визначених статтею 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи заявником подано договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 12.01.2023, укладений між арбітражним керуючим Белінською Н.О. та заявником - ОСОБА_1.

За умовами пункту 1.1 договір визначає порядок оплати послуг та відшкодування витрат керуючого реструктуризацією, покладених на нього відповідно до Кодексу та заяви на участь у справі про банкрутство фізичної особи боржника.

Згідно пунктів 2.1.1, 2.1.2 арбітражний керуючий має право отримувати плату за надані послуги в розмірі та порядку, що встановлені цим договором та ухвалою про відкриття провадження у справі про банкрутство та отримувати відшкодування витрат, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Пунктом 3.1 договору визначено, що оплата послуг керуючого реструктуризацією становить 20 130 грн. за весь строк виконання повноважень арбітражного керуючого Белінської Н.О., починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризацією.

В п. 3.3 договору встановлено, що ОСОБА_1 вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 10 місяців у сумі 2 013 грн. щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність.

За умовами п. 7.1. договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризацією, якщо інше не передбачено Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Абзацом 5 ч. 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Суд звертає увагу заявника, що в постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду по справі № 922/1734/20 від 24.11.2020 та по справі № 910/2629/20 від 24.09.2020 викладено правову позицію стосовно того, що обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом України з процедур банкрутства і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою статтею 116 зазначеного Кодексу. При цьому, ані даний Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають і умов, за яких суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому.

Відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому судом може розцінюватись як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства у контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.56 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.

Законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до ч. 2, 6 ст. 43 Конституції України.

Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.

Саме такої правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.11.2020 у справі № 910/726/20.

Положеннями ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що докази здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому у відповідному розмірі в обов`язковому порядку подаються до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство/неплатоспроможність.

Отже, Кодексом України з процедур банкрутства визначено, що однією з обов`язкових передумов для звернення фізичної особою з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому, чинним законодавством України не передбачено.

У зв`язку з однозначним врегулюванням даного питання про обов`язок боржника-фізичної особи здійснити авансування винагороди арбітражного керуючого в момент звернення із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, господарський суд не вбачає в поданих боржником матеріалах належних доказів дотримання положень п. 12 ч. 3 ст. 116 Кодексом України з процедур банкрутства.

Суд, у відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до статті 129 Конституції України, здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні відстрочення сплати винагороди керуючому реструктуризацією.

Станом на 05.04.2023 заявником внесено оплату авансування послуг арбітражного керуючого у розмірі 6 039, 00 грн.

Таким чином, заявнику необхідно здійснити доплату авансування винагороди арбітражному керуючому за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією за три місяці в сумі 34 221, 00 грн. (40 260, 00 грн. - 6 039, 00 грн.).

Частиною 4 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

Норма цієї статті кореспондується з вимогами ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства (План реструктуризації боргів) яка визначає, що план реструктуризації боргів боржника розробляється з метою відновлення платоспроможності боржника.

Частиною 2 ст. 124 Кодексу передбачені вимоги до плану реструктуризації із визначенням що саме повинен містити такий план реструктуризації боргів боржника.

Але, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявником долучено план реструктуризації боргів, відповідно до якого останній взагалі не визначає суму для задоволення вимог кредиторів, зазначає від`ємну цифру (менше за нуль).

Як вбачається з поданих заявником матеріалів конкретні пропозиції щодо реструктуризації боргів відсутні.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Отже, план реструктуризації повинен містити умови відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Таким чином, боржнику потрібно подати суду проект плану реструктуризації боргів, який відповідає вимогам чинного законодавства, а саме, статтям 124-125 Кодексу України з процедур банкрутства.

Враховуючи те, що заява фізичної особи ОСОБА_1 від 30.03.2023 (вх. № 1134/08-07/23 від 31.03.2023) подана без додержання вимог ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, суд вважає за необхідне залишити її без руху, повідомити заявника про допущені недоліки та надати десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для їхнього усунення, а також попередити ФО ОСОБА_1 про те, що згідно з ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 30, 37, 113, 116, 124, 125 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 162, 164, 174, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву фізичної особи ОСОБА_1 від 30.03.2023 (вх. № 1134/08-07/23 від 31.03.2023) залишити без руху.

Зобов`язати заявника у десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути зазначені недоліки та надати суду відповідні докази, а саме:

- докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у розмірі 34 221, 00 грн.;

- конкретні пропозиції боржника щодо реструктуризації боргів у відповідності до положень ст. 124-125 Кодексу України з процедур банкрутства.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі не усунення недоліків у строк, встановлений судом на їх усунення, заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та додані до неї документи повертаються судом без розгляду.

Копії ухвали направити ФО ОСОБА_1 .

Ця ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 05.04.2023.

Суддя Володимир ЧЕРКАСЬКИЙ