ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2023 р. Справа№ 910/19826/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Грека Б.М.

Полякова Б.М.

Секретар судового засідання: Гудько А.В.

За участю представників учасників справи:

від ГУ ДПС у м. Києві: Іващенко Д.А. відповідно до виписки з ЄДРПОУ;

інші представники учасників справи: не з`явилися.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у справі № 910/19826/21 (суддя Івченко А.М.)

за заявою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

до Приватного акціонерного товариства «Актив-Страхування»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви та її обґрунтування

03.08.2022 від ГУ ДПС у м. Києві надійшла заява про визнання кредитором у справі №910/19826/21 з грошовими вимогами у розмірі - 14 463,25 грн.

Також у вищевказаній заяві, заявник просив відстрочити сплату судового збору до закінчення воєнного стану на території України у зв`язку з тим, що внаслідок його впровадження на рахунку за КВЕК 2800 (за яким здійснюються видатки для сплати судового збору) в умовах воєнного стану не здійснюється фінансування, а відтак, контролюючий орган об`єктивно позбавлений можливості щодо сплати судового збору в судових справах.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у справі № 910/19826/21 (суддя Івченко А.М.) заяву ГУ ДПС у м. Києві про визнання кредитором повернено заявнику.

Судове рішення прийнято з посиланням на приписи ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ) та мотивовано тим, що станом на 12.08.2022 ГУ ДПС у м. Києві вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 04.08.2022 у справі № 910/19826/21 не виконало.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду, Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у справі № 910/19826/21 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ГУ ДПС у м. Києві фактично усунуло недоліки заяви 09.08.2022, про що свідчить платіжне доручення № 1710, тобто до спливу строку, визначеного ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2022 у справі № 910/19826/21.

До того ж скаржник зазначає, що останнім 12.08.2022 було подано клопотання про усунення недоліків з платіжним дорученням та в цей ж день Господарським судом міста Києва постановлено оскаржувану ухвалу у справі № 910/19826/21.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

Учасники справи не скористалися своїм правом у відповідності до ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) та не надали суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що згідно з ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії судді від 22.12.2022 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 у справі № 910/19826/21 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/19826/21 за заявою Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Приватного акціонерного товариства «Актив-Страхування» про банкрутство. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у справі № 910/19826/21 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/19826/21.

04.01.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/19826/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 у справі № 910/19826/21 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у справі № 910/19826/21 залишено без руху.

26.01.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до якої, зокрема, скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у справі № 910/19826/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2023 у справі № 910/19826/21 витребувано у Головного управління ДПС у м. Києві заяву про визнання його кредитором, яка була повернута ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у справі № 910/19826/21 з додатками.

10.02.2023 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Головного управління ДПС у м. Києві надійшла заява про виконання вимог суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 у справі № 910/19826/21 клопотання Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України задоволено та поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у справі № 910/19826/21; відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у справі № 910/19826/21 призначено на 29.03.2023.

Явка представників сторін

29.03.2023 у судове засідання з`явився представник ГУ ДПС у м. Києві.

У судове засідання 29.03.2023 не з`явились представники Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» та Приватного акціонерного товариства «Актив-Страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Нормами ст. 120 ГПК України передбачено можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.

Слід зазначити, що копія ухвали Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 у справі № 910/19826/21 була надіслана судом апеляційної інстанції на електрону адресу учасників справи, що підтверджується роздруківкою електронного листування.

При цьому, суд апеляційної інстанції виходить з того, якщо учасник справи надав суду електронну адресу, зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник справи бажає/не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на зазначене, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Разом з тим, колегія суддів робить акцент на тому, що відповідно до приписів частин 6 та 7 статті 6 ГПК України: «Адвокати, реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку».

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за участю представника ГУ ДПС у м. Києві.

Позиції учасників справи

29.03.2023 у судовому засіданні представник ГУ ДПС у м. Києві підтримав вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав та просив її задовольнити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у справі № 910/19826/21 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Актив-Страхування».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 відкрито провадження у справі № 910/19826/21 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Актив-Страхування»; визнано вимоги кредитора Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Приватного акціонерного товариства «Актив-Страхування» на загальну суму 7 060 219 785,72 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 29.06.2022; введено процедуру розпорядження майном Приватного акціонерного товариства «Актив-Страхування» з 29.06.2022; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Черпак Анастасію Юріївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 02.12.2016 № 1787).

Як зазначалось вище, 03.08.2022 від ГУ ДПС у м. Києві надійшла заява про визнання кредитором у справі №910/19826/21 з грошовими вимогами у розмірі - 14 463,25 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2022 у справі № 910/19826/21 повідомлено ГУ ДПС у м. Києві про недоліки заяви про грошові вимоги кредитора, що виявилися у відсутності доказів сплати судового збору за подання такої кредиторської заяви; встановлено ГУ ДПС у м. Києві строк до 11.08.2022 для усунення вищевказаних недоліків заяви про визнання кредитором.

Оскільки станом на 12.08.2022 вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 04.08.2022 у справі № 910/19826/21 ГУ ДПС у м. Києві не виконало, то вказане стало підставою для повернення заяви податкового органу оскаржуваною ухвалою.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановленні оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у справі № 910/19826/21 - скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала суду першої інстанції, якою заяву ГУ ДПС у м. Києві про визнання кредитором повернено заявнику.

Порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - ГПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Положеннями статті 7 ГПК України встановлено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Як було зазначено вище, ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у справі № 910/19826/21 заяву ГУ ДПС у м. Києві про визнання кредитором повернено заявнику.

Разом з тим, 12.08.2022 ГУ ДПС у м. Києві було подано клопотання про усунення недоліків з платіжним дорученням, яким виконано вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у справі № 910/19826/21.

Положеннями статті 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» (який є нормативним актом, що визначає правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг) передбачено, що послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

Правила надання послуг поштового зв`язку (затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270) (далі - Правила) визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними (п. 1 Правил).

Ці правила встановлюють, зокрема, окремі строки та процедури доставки, вручення та зберігання різних поштових відправлень, зокрема й рекомендованих листів з повідомленням про вручення.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою «Вручити особисто», рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (пункти 11 та 17 Правил).

Згідно з пунктом 2 Загальної частини Правил повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - це повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

У разі вручення рекомендованих поштових відправлень, рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про надходження поштових відправлень з використанням абонентської поштової скриньки згідно з укладеним договором датою вручення вважається дата їх вкладення до скриньки.

Згідно із пунктом 101 Правил у разі коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.

Пунктом 110 Правил визначено, що у разі коли адресат протягом трьох робочих днів після інформування його за телефоном (через Інтернет) або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу (за винятком рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка») не з`явився за одержанням такого відправлення, поштового переказу, він інформується повторно шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення з відміткою «Повторне» або інформується за телефоном шляхом надіслання смс-повідомлення (через Інтернет).

Повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресованих до запитання та на абонементну скриньку, вкладаються відповідно до картотеки «До запитання» та до абонементної скриньки адресата.

Реєстроване поштове відправлення безоплатно зберігається в приміщенні об`єкта поштового зв`язку протягом п`яти робочих днів об`єкта поштового зв`язку після надходження відправлення. За кожен наступний день зберігання реєстрованого поштового відправлення з одержувача стягується плата за зберігання такого відправлення відповідно до тарифів, установлених оператором поштового зв`язку.

При цьому день надходження реєстрованого поштового відправлення до об`єкта поштового зв`язку та день вручення не враховуються.

Одночасно ст. 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» встановлено, що у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. Договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами.

Отже, з аналізу ст. 13 Закону України «Про поштовий зв`язок», п. 2 Правил вбачається, що квитанція або касовий чек (в яких зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість, адресат) є доказами надіслання відповідного поштового відправлення.

А отже, у випадку надіслання клопотання про усунення недоліків до суду засобами поштового зв`язку, то строк, який встановлений в ухвалі, відраховується з моменту укладення Договору про надання послуги поштового зв`язку.

Як встановлено апеляційним судом, ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2022 у справі № 910/19826/21 повідомлено ГУ ДПС у м. Києві про недоліки заяви про грошові вимоги кредитора, що виявилися у відсутності доказів сплати судового збору за подання такої кредиторської заяви та встановлено ГУ ДПС у м. Києві строк до 11.08.2022 для усунення вищевказаних недоліків заяви про визнання кредитором.

У відповідності до ч. 2 ст. 255 ЦК України письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Крім того, в силу приписів ч.ч. 6, 7 ГПК України останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Згідно із п. 1 Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року №958, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Таким чином, з огляду на нормативи УДППЗ «Укрпошта» щодо доставки поштових відправлень в межах міста Києва, заява про усунення недоліків, у разі її подання засобами поштового зв`язку в останній день, встановлений судом (11.08.2022), з урахуванням вихідних днів, повинна була надійти на адресу суду не пізніше 15.08.2022.

Однак, не дотримавшись нормативних строків пересилання поштових відправлень, тобто не дочекавшись спливу відповідного строку для подання заяви про усунення недоліків апеляційної скарги (з урахуванням часу поштового перебігу у разі подання такої заяви засобами поштового зв`язку), Господарський суд міста Києва передчасно дійшов висновку про можливість повернення заяви ГУ ДПС у м. Києві про визнання кредитором на наступний день після закінчення строку встановленого судом.

Таким чином, суд не надав строку на поштову кореспонденцію, чим порушено права позивача на як на доступ до правосуддя, так і на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, дійсні обставини справи, характер спірних правовідносин, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про повернення заяви ГУ ДПС у м. Києві.

У відповідності до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судом першої інстанції наведеного вище дотримано не було.

Поміж іншого, публічний характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою в суді.

Апеляційний господарський суд наголошує, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена ст. 129 Конституції та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення. Загальна концепція справедливого судочинства, яка охоплює основний принцип, згідно з яким провадження має бути змагальним, вимагає, щоб особа була поінформована про порушення справи та хід її розгляду.

Колегія суддів зазначає, що такі принципи судочинства, як рівність усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі, реалізуються, зокрема, шляхом надання особам, які беруть участь у справі, рівних процесуальних прав й обов`язків, до яких, крім іншого, віднесено право знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів, а також право давати усні та письмові пояснення, письмові докази, доводи та заперечення.

Також у рішенні у справа «Харченко проти України» (заява №37666/13), розглянувши скаргу заявника, ЄСПЛ зазначив, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Крім цього, кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, та надати власні зауваження з цього приводу.

У пункті 24 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) та пункті 23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України №2» (заява № 38789/04) наголошується, що принцип рівності сторін, як один зі складників справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Таким чином, місцевим господарським судом фактично порушено норми процесуального права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Судове рішення має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

Натомість, вказані вимоги судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не було дотримано.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Частиною 1 статті 277 ГПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у справі № 910/19826/21 - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 267-270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.08.2022 у справі № 910/19826/21 скасувати.

3. Справу № 910/19826/21 направити до Господарського суду міста Києва на стадію прийняття заяви.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано - 10.04.2023.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Б.М. Грек

Б.М. Поляков