номер провадження справи 5/1/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
27.03.2023 Справа № 908/2763/22
м. Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Соколові А.А.,
розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕКМАН від 14.03.2023 про ухвалення додаткового рішення по справі № 908/2763/22
про стягнення 45 803,20 грн.
За участю представників сторін:
Від позивача: не з`явився;
Від відповідача: не з`явився;
07.03.2023 господарським судом Запорізької області (суддя Проскуряков К.В.) прийнято рішення у справі № 908/2763/22 (повний текст складено та підписано 13.03.2023), яким позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕКМАН заборгованість у розмірі 38 928,00 грн., 3% річних на суму 591,92 грн.,інфляційні втрати у розмірі 6 283,28 грн. та судовий збір на суму 2481,00 грн.
15.03.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕКМАН через систему «Електронний суд» надійшло клопотання № б/н від 14.03.2023 (вх. № 5352/08-08/23 від 15.03.2023) про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якого позивач просить суд стягнути з ПрАТ ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ на користь ТОВ ТЕКМАН витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.03.2023, вказане клопотання розподілено для розгляду судді Проскурякову К.В.
Ухвалою суду від 15.03.2023 № 908/2763/22 прийнято вищевказане клопотання до розгляду, судове засідання призначено на 27.03.2023 о 14 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) учасників справи. Запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.
24.03.2023 від Приватного акціонерного товариства ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ до суду надійшло клопотання № 18/57 від 24.03.2023 (вх. № 6217/08-08/23 від 24.03.2023), згідно якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні клопотання про відшкодування судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу на 70%.
Представники сторін у судове засідання 27.03.2023 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце призначеного судового засідання повідомлені належним чином шляхом направлення на їх адреси відповідної ухвали суду. Клопотань про розгляд заяви без участі уповноважених представників сторін на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.
У судовому засіданні 27.03.2023 суд дослідив матеріали справи та клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕКМАН № б/н від 14.03.2023 (вх. № 5352/08-08/23 від 15.03.2023) про ухвалення додаткового рішення. Як вбачається з клопотання, позивач просить суд стягнути з ПрАТ ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
У клопотанні (запереченнях) № 18/57 від 24.03.2023 відпвоідач просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката на 70% посилаючись на те, що заявлена до стягнення сума адвокатських витрат є неспівмірною зі складністю справи. Справа не є складною, розглядалась у письмовому провадженні без виклику сторін, у тому числі зважаючи на незначну суму позову, яка складає лише 45 803,20 грн. розмір гонорару є завищеним. Просить суд відмовити у задоволенні клопотання про відшкодування судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу на 70%.
Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
За приписами пункту 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частинами 3-5 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши в порядку статті 244 Господарського процесуального кодексу України клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕКМАН № б/н від 14.03.2023 щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд
Як вбачається з матеріалів справи, 24.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю ТЕКМАН, в особі директора Скорохода О.С., який діє на підставі Статуту (далі - Клієнт), з однієї сторони, та адвокатом Мельничуком Б.В., який діє на підставі свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4233, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області від 20.03.2019 № 113 (далі Адвокат), з іншої сторони, укладено договір про надання правової допомоги № Т2402/20 (далі Договір) про наступне:
1.1. Предметом даного Договору є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, невизначених його прав та законних інтересів, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та умовах, визначених Договором.
1.2. На виконання п. 1.1. даного Договору Клієнт надає право (уповноважує) Адвоката при здійснені своїх повноважень:
- представляти Клієнта у всіх органах державної влади (в незалежності від їх підпорядкуванню всім без винятку міністерствам та/або відомствам) і органах місцевого самоврядування, правоохоронних органах (органах внутрішніх справ, служби безпеки, прокуратури, національної поліції, податковій поліції та інших і. органах Державної фіскальної служби України, перед нотаріусом, підприємствами, установами, організаціями не залежно від форми власності та підпорядкування, банками та будь-якими фізичними особами;
- представляти Клієнта у всіх судах України будь-якої юрисдикції, в тому числі господарських, загальних, адміністративних, апеляційних судах. Верховному суді України, Конституційному суді України з усіма правами наданими позивачу, відповідачу третій особі, заявнику, скаржнику, заінтересованій особі, стороні виконавчого провадження та захиснику Клієнта незалежно від його процесуального статуту(потерпілий. затриманий, підозрюваний, обвинувачений, підсудний, свідок тощо);
- представляти Клієнта та брати участь як кредитор та/або боржник у всіх процедурах, які передбачені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»;
- представляти Клієнта та вести справи по виконавчому провадженню як стягувач та/або боржник з правом здійснення всіх процесуальних дій і оформлення процесуальних документів;
- виконувати інші послуги, що надаються адвокатом, та передбачені чинними законодавством України.
Для вчинення вищезазначених дій Адвокату надається право:
- вести справи у судах загальної юрисдикції, господарських, адміністративних та третейських судах, підписувати претензії, вимоги, заяви, листи, клопотання, позовні заяви, заяви про порушення у справі про банкрутство, про визнання Клієнта кредитором у справах про банкрутство, адміністративні позови, цивільні позови у кримінальних справах, заяви про видачу судового наказів та виконавчих листів, скарги, апеляційні скарги, касаційні скарги, розписуватись на них від імені Клієнта, сплачувати від імені Клієнта судовий збір а також знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь V досліджені доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань і а інших осіб, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповаги, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення (вирок, рішення, постанови, ухвали) судів, збирати будь-які відомості про факти, що можуть використовуватися як докази у справі, надавати правову допомогу при поведені з Клієнтом розмов опитувань, перевірок, допитів, а також користуватися всіма іншими правами, наданими законодавством України для такого роду повноважень та цим Договором Адвокату.
Відповідно до п. 2.1. договору, обов`язки Адвоката:
- неухильно додержується вимог чинного законодавства України;
- використовує всі передбачені законодавством способи захисту прав і законних інтересів Клієнта;
- з`ясовує всі відомі Клієнту обставини;
- інформує Клієнта про хід виконання доручення:
- не використовує свої повноваження у шкоду Клієнту;
- зберігає адвокатську таємницю (інформація, яка отримана при здійсненні професійних обов`язків адвоката за цим договором або у зв`язку з ним);
- дотримуватися правил адвокатської етики;
- у випадку дострокового розірвання договору про правову допомогу за вимогою «Клієнта» здійснити перерахунок сплаченого гонорару з урахуванням всієї роботи, що була виконана чи підготовлена до виконання. При цьому повідомити «Клієнта» про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.
Згідно п. 2.3. договору, обов`язки Клієнта:
- сплатити гонорар Адвокату в розмірі та в строк згідно цього Договору:
- без зволікання прийняти все виконане, що стосується доручення, а при відмові у прийняті доручення згідно цього договору, протягом 2-х днів після повідомлення про виконання доручення, письмово мотивувати таку відмову;
- відшкодувати Адвокату фактичні витрати, які не були обумовлені кошторисом доручення, але які Адвокат поніс, і які були необхідні для належного виконання доручення, та які підтверджуються витратними документами (проїзні витки, квитанції, чеки т.п.);
- інформувати Адвоката про всі документи та відомі обставини, які можуть мати суттєве значення для прийняття та виконання Адвокатом доручення відповідно до цього Договору;
- інформувати Адвоката, чи не зв`язаний Клієнт нерозірваною угодою з іншим Адвокатом (адвокатським об`єднанням, юристом, юридичною фірмою та т.п.);
- не вимагати виконання дій, що виходять за межі професійних прав і обов`язків Адвоката;
- підписати акт приймання-передачі адвокатських послуг протягом трьох днів з моменту отримання. Якщо протягом п`яти днів зауважень по вказаному акту не надійшло, він вважається підписаним.
3.1. На визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта.
3.2. Гонорар Адвоката визначається Сторонами у розмірі, порядку та строків сплати, узгодженому сторонами у Додатках до цього Договору, які є невід`ємною частиною Договору.
3.3. За прийняття доручення, згідно цього Договору до виконання, Адвокату виплачується аванс, який складає п`ятдесят відсотків суми гонорару.
6.1. Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2022 року.
6.2. Зміни у цей Договір можуть бути внесені тільки за домовленістю Сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору.
7.1. Клієнт та Адвокат зобов`язуються суворо дотримуватися режиму конфіденційності щодо отриманої один віл одного інформації та здійснюватимуть всі можливі заходи для попередження розголошення отриманої інформації.
8.1. Цей Договір складений при повному розумінні Сторонами його умов та термінології українською мовою у двох автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу, - по одному для кожної із Сторін.
8.2. У випадках, не передбачених даним Договором, Сторони керуються чинним законодавством України.
Додатковою угодою до договору № Т2402/20 від 30.12.2022, у зв`язку з закінченням строку дії договору 31.12.2022 сторони вирішили його продовжити та у зв`язку з цим викласти п. 6.1. договору у наступній редакції: « 6.1. цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2024 року».
З матеріалів справи вбачається, що додатком № 3 від 14.03.2023 до договору про надання правової допомоги № Т2402/20 від 24.02.2020 сторони затвердили перелік та види правової допомоги (послуг), що надані клієнту по справі № 908/2763/22, а саме:
1. усне консультування ТОВ ТЕКМАН щодо можливостей, механізмів і процедур судового захисту прав ТОВ ТЕКМАН щодо позову до ПрАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ», розробка і узгодження правової позиції в якості позивача в судовому процесі 2 години (ціна за одиницю правової допомоги (послуги) 1 000,00 грн.) загальна вартість 2 000,00 грн.;
2. ознайомлення з документами наданими клієнтом щодо позову до ПрАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ», механізмів і процедур досудового та судового захисту його прав 2 години (ціна за одиницю правової допомоги (послуги) 1 000,00 грн.) загальна вартість 2 000,00 грн.;
3. складання і підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості до Господарського суду Запорізької області від ТОВ «ТЕКМАН» до ПрАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ», направлення позовної заяви з додатками відповідачу та суду 6 годин (ціна за одиницю правової допомоги (послуги) 1 000,00 грн.) загальна вартість 6 000,00 грн.
Загальна вартість робіт склала 10 000,00 грн. Умови оплати: протягом 60-ти днів з дня укладання сторонами цього додатку. У випадку додаткових послуг та/або витрат сторонами укладається новий додаток.
14.03.2023 між сторонами підписаний акт виконаних робіт (послуг) за договором про надання правової допомоги № Т2402/20 від 24.02.2020, відповідно до якого вартість послуг адвоката становить 10 000,00 грн.
У вищевказаному акті зазначено, що клієнт претензій по об`єму, якості та строкам виконаних робіт (послуг) немає. Клієнт здійснює оплату за надані роботи (послуги) на відомі клієнту реквізити адвоката у строки узгоджені сторонами у додатку № 3 від 14.03.2023 без додаткового виставлення рахунку клієнту.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Частина 1 ст. 123 ГПК України визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Так, відповідно до ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно ч. 1 ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Статтею 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020р. у справі № 910/4201/19).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5,6 ст. 126 ГПК України).
Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ ТЕКМАН просить суд стягнути з відповідача витрати за надання правової (правничої) допомоги у розмірі 10 000,00 грн.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.
Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Дослідивши подані позивачем докази в обґрунтування розміру понесених ним витрат на правничу допомогу та доводи відповідача на їх спростування, суд вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.
Заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 000,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи № 908/2763/22 та складністю виконаних адвокатом Мельничуком Б.В. робіт. Також суд враховує, що справа не є складною, розглядалась у письмовому провадженні без виклику сторін, у тому числі зважаючи на незначну суму позову, яка складає 45 803,20 грн.
Стосовно опису робіт представника позивача суд зазначає наступне.
Пункт 1 переліку акту надання послуг адвоката від 14.03.2023 (усне консультування щодо можливостей, механізмів і процедур судового захисту, розробка і узгодження правової позиції) є тотожним поняттям, зазначеним у п. 2 вказаного акту (ознайомлення з документами, механізмів і процедур досудового та судового захисту прав позивача «…»).
Стосовно п. 3 акту надання послуг суд зазначає, що правова позиція вже складається під час ознайомлення з документами, які надає саме клієнт для стягнення боргу за стандартним типовим договором поставки, що, в свою чергу, не потребує узгодження. Таким чином, в цій частині вартість робіт також є завищеною.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний характер.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (абз. 2 п. 154 рішення ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії»), відповідно, свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
Беручи до уваги принцип співмірності, необхідно пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 904/4507/18 зазначила, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом у межах правовідносин між якими і не може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.
Стороні, на користь якої відбулося рішення, суд не зобов`язаний присуджувати всі понесені витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (п. 61 постанови ВС КГС від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін (висновок, викладений у постанові ВС у складі КЦС від 13.02.2019 у справі № 9756/2114/17, з урахуванням рішень ЄСПЛ від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimitedпроти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України».
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частинами 2 та 3 ст. 244 ГПК України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2). Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3)
Згідно з ч. 4 ст. 244 ГПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 232 ГПК України, судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови та судові накази.
За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вищевикладене, суд частково погоджується з доводами Приватного акціонерного товариства ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ щодо зменшення витрат на правничу допомогу адвоката та дійшов висновку про часткове задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕКМАН від 14.03.2023 та прийняття додаткового рішення щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕКМАН витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.
Інші доводи сторін у відповідних частинах сум до уваги судом не приймаються в силу викладеного.
Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕКМАН про ухвалення додаткового рішення по справі № 908/2763/22 задовольнити частково.
2. Прийняти додаткове рішення щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕКМАН судових витрат на правову (правничу) допомогу.
4. В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 03.04.2023.
Суддя К.В. Проскуряков
Відповідно до ч. 3 та ч. 5 ст. 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення може бути оскаржено.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.