ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
03.04.2023р. справа № 905/296/23
Обґрунтовуючи вимоги заявник вказує на факт поставки боржнику згідно вказаного договору у лютому 2022 природного газу на суму 20 152,98 грн, зобов`язання з оплати якого виконано боржником не було.
На підтвердження заявлених вимог заявник надав до суду копії договору про постачання природного газу, умов здійснення розрахунків, переліку точок комерційного обліку, додаткової угоди про ціну на газ за лютий 22, акту ПП природного газу, рахунку за спожитий газ за лютий 22р, претензії, доказів направлення електронною поштою акту, рахунку та претензії, довіреностей, виписок з ЄДР, Статуту заявника, постанови НКРЕКП №1044 від 03 06 2020, доказів оплати судового збору, а також розрахунок заборгованості.
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2023 для розгляду даної заяви визначена суддя Устимова А.М.
Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Приписами частини 2 статті 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.(ч.2 ст.147 ГПК України).
Відповідно до частин 1-3 статті 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються (п. 4); перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (п.5). До заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п.4).
Отже, заявлені у заяві про видачу судового наказу вимоги повинні відповідати презумпції безспірності вимог - при зверненні з заявою суду надаються докази, які підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, з яких суд беззаперечно зможе зробити висновок щодо наявності грошового зобов`язання, строків виникнення такого зобов`язання та розміру заборгованості.
Як встановлено в п.8 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
При цьому, за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п.7 ч.1 ст.155 Господарського процесуального кодексу України).
З огляду на наведене, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст.15 Господарського процесуального кодексу України), на суд покладається обв`язок на підставі наданих заявником доказів встановити факт виникнення грошової вимоги та порушення грошового зобов`язання з боку боржника, одночасно суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Дослідивши вимоги, викладені в заяві, в контексті їх безспірності, суд встановив, що за умовами п.1.1 письмового договору постачання природного газу №2512Г від 04.11.2020 Постачальник зобов`язується протягом строку дії даного договору передавати Споживачеві природний газ, включно з урахуванням замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання газу (далі - «Газ»), а Споживач зобов`язується приймати та оплачувати Газ на умовах даного договору.
Згідно п.2.Умов здійснення розрахунків, що підписано сторонами в якості додатку до договору, сторони щомісячно узгоджують Базову ціну Газу шляхом підписання відповідної Додаткової угоди не пізніше, ніж за 7 днів до дати постачання.
Сторонами підписано додаткову угоду, якою узгоджено ціну газу за лютий 2022.
У п.7.1 договору узгоджено, що Споживач зобов`язаний сплатити вартість Газу, що передається за цим договором, з урахуванням замовлення (бронювання) потужності, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника. Санкції оплачуються за окремим рахунком, вимогою. Умови та порядок розрахунків визначаються в Додатку №3 до Договору. Оплата газу здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті на розрахунковий рахунок Постачальника у строки та розмірах, узгоджених відповідно до Додатку №3 та Додаткових угод до цього Договору (п.7.2 ).
Пунктами 6,7 Умов здійснення розрахунків визначено, що розрахунковим періодом для розрахунку розміру оплати є Газовий місяць. Оплата за поставлений Газ, включаючи вартість замовлення (бронювання) потужності, сумарно за всіма точками комерційного обліку, здійснюється Споживачем на поточний рахунок Постачальника шляхом здійснення оплати в такі строки:100% вартості (з ПДВ) фактичного обсягу споживання Газу з використанням Фактичної ціни Газу здійснюється у термін не пізніше 15 числа місяця наступного за розрахунковим Газовим місяцем.
Згідно п.4.1 договору передачу фактично поставленого Споживачу Газу кожного Газового місяця Сторони оформлюють Актом приймання-передачі Газу за формою, зразок якої наведено у Додатку №4 до цього Договору, з зазначенням фактично переданого обсягу. Фактичний обсяг Газу, що переданий Постачальником Споживачу, визначається за даними, отриманими на інформаційній платформі Оператора ГТС.
Порядок отримання Постачальником даних щодо фактичного обсягу газу визначений п.4.2 договору. Зокрема, Споживач до 05 числа місяця (включно), наступного за Газовим місяцем, надає Постачальнику дані про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за Газовий місяць та копію відповідного акту, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРС. Надання таких даних відбувається шляхом направлення електронного листа на електронні адреси контактних осіб Постачальника, що вказані в п.3.9. Договору, зокрема до листа має додаватися скан-копія акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за Газовий місяць, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та Споживачем.
Порядок підписання акту приймання-передачі Газу визначений у розділі 4 договору.
А саме, Постачальник до 12-го числа місяця (включно), наступного за Газовим місяцем, підписує та надсилає Споживачу два примірники Акту приймання-передачі Газу з урахуванням замовлення (бронювання) потужності (надалі - «Акт») із зазначенням фактично переданого обсягу Газу за відповідний Газовий місяць, що визначається за даними отриманими на інформаційній платформі Оператора ГТС.(п.4.3).
Споживач протягом 2 (двох) робочих днів з дати одержання двох примірників Акту зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу Акту, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання Акту.(п.4.4).
У випадку ненадходження від Споживача підписаного примірника Акту або письмової мотивованої відмови від підписання такого Акту (в електронній формі або на паперовому носії) в строки, визначені п. 4.4 цього Договору, Акт вважається узгодженим та підписаним Споживачем без зауважень, при цьому датою підписання Акту приймається дата складання Акту Постачальником, що зазначена в Акті. В будь-якому випадку, положення даного пункту не звільняє Споживача від обов`язку надати Постачальникові підписаний примірник Акту.(п.4.6)
У випадку мотивованої відмови від підписання Акту, розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або у судовому порядку. Узгоджені Акти є підставою для остаточних розрахунків.(п.п.4.7,4.8).
В якості доказу на підтвердження факту постачання Споживачем природного газу у певному обсязі за лютий 2022 заявник надає відповідний акт приймання-передачі природного газу за лютий 2022 від 28.02.2022.
Акт містить дані щодо фактично поставленого природного газу Споживачу у кількісних показниках, однак в тексті заяви не зазначено, яким чином Постачальником визначений цей фактичний обсяг, зокрема, відсутнє посилання на факт виконання Споживачем п.4.2 договору в частині надання Постачальнику даних про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу за Газовий місяць та копію відповідного акту, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРС шляхом направлення електронного листа або отримання відповідної інформації на інформаційній платформі Оператора ГТС.
До заяви в якості доказів не надані будь-які документи на підтвердження фактичного обсягу природного газу, що спожитий у лютому 2022 Споживачем, як то, вищезазначений акт за п.4.2 договору або довідка Оператора ГТС.
Доданий до заяви акт приймання-передачі природного газу за лютий 2022 є документом, складеним у письмовій формі, що підписаний одноособово Постачальником, підпис скріплено відтиском печатки підприємства. При цьому, ані підпису, ані відтиску печатки з боку Споживача документ не містить.
Як виходить з п.п. 4.3,4.4 договору на Постачальника покладений обов`язок до 12-го числа місяця (включно), наступного за Газовим місяцем, підписати та надіслати Споживачу два примірники Акту приймання-передачі Газу, що кореспондується з обов`язком Споживача протягом 2 (двох) робочих днів з дати одержання двох примірників Акту зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу Акту, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання Акту.
Тобто, у контексті п.п.4.3, 4.4 договору мова йде про направлення оригіналів актів, підписаних з боку заявника, для підписання та повернення оригіналу після підписання Споживачем або висловлення у письмовій формі відмови від підписання.
Постачальник не надав доказів неможливості направлення оригіналів акту поштою.
У тексті заяви про видачу судового наказу зазначено, що направлення акту на адресу Споживача здійснено електронною поштою.
Також заявник надав скріншот звіту про доставку листа з вкладеннями, згідно якого доставка цьому отримувачу виконана, однак сервер призначення не прислав повідомлення про це.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
За змістом частини четвертої статті 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" саме кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.
Інформації щодо скріплення як листа, так і вкладень до нього електронним цифровим підписом уповноваженого представника Постачальника у скріншоті відсутня, протоколи про відповідне скріплення у вкладеннях відсутні. У заяві також відсутня інформація щодо скріплення направлених електронною поштою документів електронним цифровим підписом.
Відповідно доказів направлення оригіналів акту приймання-передачі природного газу за лютий 2022 як у письмовій формі органами поштового зв`язку, так і у формі електронного документу з прикладанням електронного цифрового підпису заявник не надав, що унеможливлює застосування п.4.4 договору.
Наявність підпису на письмовому оригіналі акту, з якого була зроблена сканкопія, що направлялась електронною поштою, за відсутності прикладання електронного підпису не може ототожнюватись з направленням оригіналу електронного документу.
Суд вбачає, що згідно п.4.5 договору для пришвидшення комунікації Сторони використовують одночасно всі електронні адреси та телефонний зв`язок контактних осіб Сторін, що вказані в п.п.3.9, 3.10 договору, зокрема, для надання скан-копій актів та вмотивованих відмов від їхнього підписання. Надання Постачальнику електронних копій актів та вмотивованих відмов від їхнього підписання не звільняє Споживача від надання цих документів на паперових носіях.(п.4.5 договору ).
Одночасно п.12.7 договору визначає, що Сторони дійшли згоди, що надіслані документи (договір, додатки, додаткові угоди до нього, листи, інша інформація) через зафіксовані у договорі засоби електронного зв`язку (електронна пошта, факс, факсимільні копії/сканкопії) мають юридичну силу для Сторін (визнаються Сторонами). Відтак, Сторони домовились, що юридичну силу такі документи набувають з моменту направлення їх Стороні, однак зобов`язання, що підлягають погодженню, виникають з дати їх підписання (погодження) Стороною отримувачем.
Сторони домовились, що відправлені електронною поштою скановані копії цього Договору, підписані та скріплені печатками Сторін, та інші документи, що є невід`ємною частиною цього Договору, мають повну юридичну силу до моменту обміну Сторонами оригіналами документів, встановлюють права й обов`язки для Сторін цього Договору, можуть бути подані до судових інстанцій, як належні докази. Скан-копії цього Договору, Додатків, додаткових угод, специфікацій, які є невід`ємними частинами цього Договору, повинні бути замінені оригіналами цих документів. Сторони вживають всіх залежних від них заходів щодо отримання іншою Стороною оригіналів відповідних документів. Умови цього пункту не застосовуються до первинних бухгалтерських документів, що надаються Постачальником Споживачеві.(п.12.9 договору).
Відповідно сканкопії документів можуть бути направлені електронною поштою та визнаються сторонами, однак зобов`язання, що підлягають погодженню, за документами направленими таким чином, виникають з дати їх підписання (погодження) Стороною отримувачем.
До заяви не додано доказів підписання Споживачем акту приймання-передачі за лютий 2022, що направлявся у вигляді сканкопії, або надання мотивованої відмови від його підписання.
Згідно до ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, оскільки із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Суд вважає за необхідне звернути увагу заявника, що відповідно до ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.
У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (частина 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України).
Суд повідомляє, що згідно з розпорядженням №1-р від 30.01.2023 «Про відправку вихідної кореспонденції» рекомендовано суддям та працівникам апарату суду здійснювати відправлення через поштового оператора «Укрпошта» за потребою після вичерпання використання альтернативних способів повідомлення сторін та учасників процесу (електронна пошта, телефонограма, факсограма, підсистема «Електронний суд», розміщення відповідних повідомлень на офіційній сторінці суду на веб-порталі «Судова влада України» тощо) та можливістю фактичної доставки поштового відправлення за місцем призначення.
Керуючись статтями 147, 148, 150, 152, 153, 154, 175,234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підписана суддею 03.04.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі Судова влада України (dn.arbitr.gov.ua).

Суддя А.М. Устимова