ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

11 квітня 2023 року м. ХарківСправа № 922/340/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

за участю секретаря судового засідання Слановій М.Ю.

розглянувши матеріали справи в порядку загального позовного провадження в підготовчому засіданні

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автомобільний дом "СОЛЛІ-ПЛЮС"
до 1. Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ", , 2. Приватного підприємства "УКРАЇНСЬКИЙ РЕСОРНИЙ ЦЕНТР"
проскасування рішення та визнання недійсним договору

за участю представників:

позивача - Петрофанова К.Р.

відповідача-1 - Бєлєвцова О.С.

відповідача-2 - Будьонний В.М., керівник Єфименко І.В.

ВСТАНОВИВ:

30.01.2023 ТОВ "Автомобільний дом "Соллі-Плюс" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до АТ "Укргазвидобування" та ПП "Український Ресорний Центр", в якій просить суд:

- визнати незаконним та скасувати Рішення Уповноваженої особи Філії УБМР "Укрспецбудмонтаж", затверджене протоколом №УГСБМ22П(УО)-008 від 06.12.2022 року про визначення ПП "Український Ресорний Центр" переможцем процедури відкритих торгів по предмету закупівлі №УГСБМ22П(УО)-008_0110000-9 "Послуги з ремонту і технічного обслуговування мототранспортних засобів і супутнього обладнання (Послуги з ТО та ремонту автомобілів марки Mercedes)", ідентифікатор закупівлі №UА-2022-09-14-011194-а;

- визнати недійсним договір про надання послуг від 23.12.2022 №97/22, укладений між АТ "Укргазвидобування" та ПП "Український Ресорний Центр".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.03.2023 відкладено підготовче засідання у справі №922/340/23 на 11.04.2023.

30.03.2023 від представника відповідача-1 надійшла заява про поновлення строку на подання відзиву на позов (вх. №7734) разом із відзивом на позову заяву (вх. №7736).

04.04.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив АТ Укргазвидобування" (вх. №8165), в якій, зокрема, просить суд відмовити відповідачеві-1 в поновленні строку на подання відзиву та залишити його (відзив) без розгляду.

10.04.2023. від представника позивача надійшли наступні документи: заява про поновлення процесуального строку (вх. №8588), в якій просить суд встановити позивачеві додатковий строк для подання доказів; клопотання про витребування доказів (вх. №8591), в якому просить суд поновити строк на подачу клопотання та витребувати від відповідача-2 додаткові документи.

Присутній у підготовчому засіданні 11.04.2023 представник позивача підтримав подані заяви та клопотання та просив суд їх задовольнити.

Представники відповідачів у підготовчому засіданні 11.04.2023 проти задоволення поданих заяв та клопотань представника позивача заперечували.

Щодо заяви представника відповідача-1 про поновлення строку на подання відзиву на позов, суд зазначає наступне.

Положеннями частини восьмої статті 165 ГПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.02.2023 про відкриття провадження у справі №922/340/23 встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяв.

Додатково ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.02.2023 продовжено відповідачу-1 строк на подання відзиву на позов до 03.03.2023.

З матеріалів справи вбачається, що 03.03.2023 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" представником відповідача-1 адвокатом Бєлєвцовою О.С. на адресу господарського суду був надісланий відзив на позову заяву. В якості доказів надсилання даного відзиву іншим учасникам справи представником відповідача-1 додано квитанцію від 03.03.2023 №92858 зі змісту якої вбачається, що відзив був надісланий від Бєлєвцової О.С. до Бєлєвцової О.С., тобто представник помилково надіслав собі відзив на позов, а не іншим учасникам справи, що є порушенням частини п`ятої статті 165 ГПК України.

Разом із тим, під час розгляду справи 28.03.2023 представником відповідача-1 був повторно поданий до господарського суду відзив, а також надані докази надсилання його (відзиву) іншим учасникам справи (описи вкладення до цінного листа).

Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з частиною першою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Як вбачається із практики Європейського суду з прав людини, яку він викладає у своїх рішеннях, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне поновити відповідачеві-1 процесуальний строк на подання відзиву, оскільки втрата процесуальної можливості на подання даної заяви по суті спору є процедурним поняттям, яке може порушити принцип забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Таким чином, суд задовольняє клопотання представника відповідача-1 про визнання поважними причини пропуску процесуального строку на подання відзиву та поновлює відповідний процесуальний строк.

Заперечення позивача щодо залишення відзиву відповідача-1 без розгляду судом відхиляються, оскільки первинно відзив на позов був поданий відповідачем-1 з дотримання встановленого строку (03.03.2023), натомість без належних доказів надсилання його іншим учасникам справи, що є порушенням частини п`ятої статті 165 ГПК України, проте повторне подання того ж самого відзиву з доказами його надсилання іншим учасникам справи не може бути розцінене як порушення встановленого процесуального строку, а свідчить про усунення відповідачем-1 відповідних недоліків поданого вперше 03.03.2023 відзиву на позов. При цьому, суд зазначає, що заперечуючи проти прийняття судом відзиву відповідача-1, позивач у відповідності до положень статті 166 ГПК України самостійно надав до суду відповідь на такий відзив із відповідними поясненнями та аргументами щодо наведених відповідачем заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволені клопотання позивача про залишення без розгляду відзиву.

Щодо клопотання позивача про поновлення та встановлення додаткового строку для подання доказів у справі, суд зазначає наступне.

В силу частини другої статті 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Однією з форм реалізації принципу диспозитивності є самостійне визначення позивачем на стадії подання позову обсягу доказів, якими він планує підтвердити наявну у нього матеріально-правову вимогу до відповідача.

При цьому відповідно до положень частини другої, четвертої, п`ятої статті 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Суд зазначає, що правила, які встановлені у статті 80 ГПК України щодо своєчасності подання доказів кореспондуються з принципом диспозитивності, в силу якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Слід зауважити, що встановлення законодавцем часових обмежень на подання доказів спрямоване на неприпустимість зловживання учасниками справи своїми правами, коли через наявність права на подання доказів відповідний учасник буде відтерміновувати винесення судом рішення по суті справи через необхідність дослідження додатково поданих таким учасником доказів.

Аналіз статті 80 ГПК України свідчить про те, що докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на позивача покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою.

Частиною 5 ст. 80 ГПК України передбачено, що у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

В даному випадку, позивач, звертаючись з клопотанням про встановлення додаткового строку на поданням доказів, належним чином не обґрунтував об`єктивних обставин, які б свідчили про неможливість своєчасно вчинити певні процесуальні дії. Ані у позовній заяві, ані у відповіді на відзив відповідача-2 позивач письмово не повідомляв суд про неможливість подання деяких доказів на підтвердження свої правової позиції у справі та відповідно про їх можливе подання в майбутньому.

При цьому, жодних перешкод в отриманні та наданні таких доказів одночасно з позовною заявою та/або з відповіддю на відзив відповідача-2, як свідчать матеріали справи, у позивача не існувало. Потреба додаткового підтвердження фактичних підстав позову не може бути обставиною, яка свідчить про неможливість їх подання у вказаний строк з причин, які не залежали від позивача.

Зважаючи на наведене, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про поновлення процесуального строку та встановлення додаткового строку на подання доказів.

Разом із тим суд зазначає, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення.

А отже, позивач не позбавлений права на подання додаткових доказів, котрі не були ним надані з відповідним позовом, у випадку належного обґрунтування об`єктивних обставин неможливості подання такого доказу.

Щодо клопотання позивача про поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів та витребування доказів, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

За змістом частини другої статті 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що клопотання позивача про витребування зазначених ним доказів мало бути належним чином оформлене та подане разом з поданням позовної заяви.

Частиною першою статті 119 ГПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У будь-якому разі на суд покладено обов`язок надавати оцінку обґрунтованості причин пропуску строку, у тому числі суд має звернути увагу, наскільки швидко й сумлінно діяла сторона при вчиненні відповідної процесуальної дії та мотивувати підстави поновлення цього строку.

Суд зазначає, що позивач належним чином не обґрунтував причин неможливості подання одночасно з позовом клопотання про витребування у відповідача-2 таких доказів. Посилання позивача про те, що необхідність у витребуванні таких доказів виникла після ознайомлення з відзивом відповідача-2 судом оцінюється критично. Оскільки про зміст листа відповідача-2 від 13.10.2022 №10 щодо наявності діагностичного обладнання позивач дізнався ще в грудні 2022 року під час проведення спірної процедури закупівлі. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач не був позбавлений можливості навести свої обґрунтування про витребування доказів під час подання відповіді на відзив.

Окрім цього, як свідчать матеріали справи позивач вже звертався до господарського суду з аналогічним клопотанням про витребування доказів, яке ухвалою суду від 28.03.2023 залишено судом без задоволення у зв`язку з невжиттям позивачем самостійних заходів для отримання вказаних доказів. У поданому вдруге клопотанні позивач зазначив про вжиття самостійних заходів для отримання таких доказів, натомість доказів відмови відповідача-2 в наданні відповіді на адвокатський запит від 29.03.2023 до відповідного клопотання додано не було. Продовження відповідачем-2 строку розгляду адвокатського запиту відповідно до положень статті 24 Закону України "Про адвокатуру" безумовно не свідчить про відмову в наданні позивачеві запитуваних документів. Таким чином, повторне звернення позивача з клопотанням про витребування доказів є передчасним, а саме клопотання не відповідає положенням статті 81 ГПК України (відсутня відмова відповідача-2 у наданні запитуваних документів).

Отже, з огляду на викладені вище обставини та наведені норми процесуального законодавства, судом не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску позивачем процесуального строку на подання клопотання про витребування доказів, а заявником у свою чергу таких підстав не доведено.

У зв`язку з чим, клопотання позивача про витребування доказів залишається судом без задоволення.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 183 ГПК України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим кодексом строку підготовчого провадження у випадку, зокрема коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

З урахування наведеного, беручи до уваги необхідність вирішення питань, визначених частиною другою статті 182 ГПК України, для забезпечення принципу змагальності для реалізації прав сторін на повне та об`єктивне встановлення всіх обставин справи, суд вважає за необхідне відкласти підготовче засідання в межах визначеного цим кодексом строку підготовчого провадження.

Враховуючи те, що судом були задоволені заяви представників учасників справи про розгляд справи в режимі відеоконференції, суд зазначає, що представники позивача, відповідача-1 та відповідача-2 прийматимуть участь у наступному підготовчому засіданні в режимі відеоконференції.

Керуючись статтями 80, 81, 119, 165, 182, 183, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання позивача про залишення відзиву без розгляду відмовити.

2. Заяву АТ «Укргазвидобування» про поновлення строку на подання відзиву на позов задовольнити.

3. Поновити АТ «Укргазвидобування строк на подання відзиву на позов та долучити поданий відзив до матеріалів справи.

4. В задоволенні клопотання ТОВ «Автомобільний дом «Соллі-Плюс» про поновлення процесуального строку та встановлення додаткового строку відмовити.

5. В задоволенні клопотання ТОВ «Автомобільний дом «Соллі-Плюс» про поновлення строку на подання клопотання про витребування доказів та витребування доказів відмовити.

6. Підготовче засідання у справі №922/340/23 відкласти на "25" квітня 2023 р. о 10:30 год.

7. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Харківської області за адресою: 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 8-й під`їзд, зал №105.

8. Підготовче засідання, призначене на на «25» квітня 2023 р. о 10:30 год., провести в режимі відеоконференцзв`язку за участю представників: позивача - Петрофанової К.Р. (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ); відповідача-1 - Бєлєвцової О.С. ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ); відповідача-2 - Будьонного В.М. (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 ) з використанням власних технічних засобів із застосування системи "Захищений відеоконференцзв`язок з судом" ЄСІТС (vkz.court.gov.ua).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в частині відмови в поновленні пропущеного процесуального строку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повну ухвалу підписано 12.04.2023.

Суддя Н.С. Добреля