Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Булгакової І.В. (головуючий), Малашенкової Т.М., Селіваненка В.П.,
за участю секретаря судового засідання - Пасічнюк С.В.,
учасники справи:
позивач - корпорація "ТСМ Груп",
представник позивача - Носик Б.М., адвокат (ордер від 30.09.2022 № 1156118),
відповідач - державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом",
представник відповідача - не з`явився,
розглянув заяви корпорації "ТСМ Груп"
про ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу
за позовом корпорації "ТСМ Груп" (далі - Корпорація)
до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - Підприємство)
про стягнення 25 129 250,92 грн.
За результатами розгляду заяв Верховний Суд
Корпорацією засобами поштового зв`язку 20.03.2023 до Верховного Суду подано заяви про ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, в яких просить приєднати до матеріалів справи та врахувати при розподілі судових витрат додані до заяви документи та стягнути з Підприємства; 17 000,00 грн витрат, понесених Корпорацією за надання правничої допомоги під час розгляду у Верховному Суді касаційної скарги Підприємства на рішення господарського суду міста Києва від 01.12.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022; 8 000,00 грн витрат, понесених Корпорацією за надання правничої допомоги під час розгляду у Верховному Суді касаційної скарги Підприємства на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 22.12.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022.
В обґрунтування вимоги про стягнення з Підприємства витрат на професійну правничу допомогу до заяв долучено: копію договору про надання правничої допомоги від 05.08.2021 б/н; копії специфікацій від 13.02.2023 №№ 21 та 22; копії платіжних доручень від 23.02.2023 №№ 806 та 807; копії рахунків від 13.02.2023 на оплату правової допомоги згідно з договором про надання правничої допомоги від 05.08.2021; копії актів від 16.03.2023 приймання-передачі послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги від 05.08.2021, станом на 16.03.2023; копії звітів про надану правничу допомогу станом на 16.03.2023 від 16.03.2023. Крім того, до відзивів на касаційні скарги Підприємства було долучено копію ордеру від 30.09.2022 № 1156118, відповідно до якого Корпорація уповноважила адвоката Носика Богдана Миколайовича, який діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 05.08.2021 б/н та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 14.02.2011 № 2271, виданого Дніпропетровською обласною КДКА на підставі рішення від 08.02.2011 № 2, представляти інтереси Корпорації у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду.
Перевіривши матеріали справи та заяв, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяв з огляду на таке.
Корпорацією (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням ?ВІННЕРЛЕКС? (Адвокатське об`єднання) укладено договір про надання правничої допомоги від 05.008.2021 б/н (далі - Договір), за умовами пункту 1.1 якого Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені Договором (Правова допомога, Послуги), а Клієнт зобов`язується оплатити відповідно до умов Договору надану Адвокатським об`єднанням правову допомогу та витрати, пов`язані з виконанням Договору, що здійснюються Адвокатським об`єднанням.
Відповідно до пункту 1.2 Договору конкретний вид та обсяг правової допомоги за Договором сторонами зазначається в специфікації, що є невід`ємним додатком до Договору, яка відображає доручення Клієнта Адвокатському об`єднанню на надання певної правової допомоги, та її вартість відповідно до такого обсягу.
Згідно з пунктом 3.3 Договору Адвокатське об`єднання розпочинає надавати правничу допомогу за Договором після зарахування коштів на його банківський рахунок (відповідно до розділу 4 Договору) та отримання всіх документів та інформації, що необхідні для надання юридичних послуг за Договором.
Пунктом 3.4 Договору передбачено, що при виконанні Адвокатським об`єднанням своїх зобов`язань за Договором, Сторони складають двосторонній акт приймання-передачі наданих послуг у двох примірниках (по одному для кожної Сторони). Додатками до зазначеного акту можуть бути (за погодженням Сторін): звіт про надану правову допомогу, де з погодинною деталізацією вказується конкретний вид та обсяг наданої Адвокатським об`єднанням правової допомоги (Додаток № 1); звіт про фактичні витрати, пов`язанні виконанням Договору - складається у випадку понесений Адвокатським об`єднанням додаткових витрат згідно з пунктами 2.2.13, 4.5 Договору з обов`язковим долученням копій документів, якими підтверджується здійснення таких витрат (Додаток № 2).
Відповідно до пункту 3.5 Договору зазначений акт складає та підписує Адвокатське об`єднання та скеровує Клієнтові у двох примірниках протягом трьох робочих днів від дня завершення надання Адвокатським об`єднанням правничої допомоги. Клієнт зобов`язується протягом трьох робочих днів від дати отримання примірників акта приймання-передачі наданих послуг, або направити Адвокатському об`єднанню один з примірників акту, підписаний зі свого боку, або надати мотивовані заперечення на такий акт. Ненадання Клієнтом підписаного примірника акта приймання-передачі наданих послуг або мотивованого заперечення на такий акт протягом трьох робочих днів з дня отримання акту, прирівнюється до його підписання.
Згідно з пунктом 3.6 Договору всі дії, вчинені Адвокатським об`єднанням на виконання Договору, погоджуються з Клієнтом шляхом вчинення дій повідомного характеру. Якщо Клієнт не скеровує заперечення на такі дії протягом 3 днів з такого вчинення (за виключенням випадків, коли обставини вимагають більш термінового прийняття рішення), то відбувається його мовчазна згода та у майбутньому всі такі дії, вчинені Адвокатським об`єднанням на виконання Договору вважаються такими, що погоджені з Клієнтом, і ризики настання негативних наслідків, які виникають в процесі та/або після виконання Адвокатським об`єднанням умов Договору, переходять до Клієнта.
Пунктом 4.1 Договору сторони погодили порядок обчислення гонорару (вартості послуг) Адвокатського об`єднання за Договором у вигляді погодинної оплати або фіксованого розміру гонорару.
Відповідно до пункту 4.2 сторони погоджують, що обчислення та сплата гонорару (вартості послуг) за Договором буде здійснюватися відповідно до специфікації та складених на підставі неї рахунків. При цьому Клієнт зобов`язується здійснити попередню виплату гонорару (вартості послуг) Адвокатського об`єднання за Договором у розмірі оплати 100 % вартості правової допомоги, обчисленої у специфікації. За домовленістю сторін допускається інший порядок оплати.
Крім того Адвокатським об`єднанням та Корпорацією 13.02.2023 підписано та скріплено печатками звіт про надану правничу допомогу від 16.03.2023, в якому зазначено, що на виконання умов Договору Адвокатським об`єднанням надано професійну правничу допомоги включно із складанням процесуальних заяв по справі та участі у судовому засіданні, під час розгляду Верховним Судом касаційної скарги Підприємства на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022 та рішення господарського суду міста Києва від 01.12.2021 про стягнення на користь Корпорації основного боргу у розмірі 20 885 681,65 грн, пеню у розмірі 820 821,18 грн, 3% річних у розмірі 1 106 473,72 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 223 683,87 грн та судовий збір у розмірі 375 549,90 грн. Загальна вартість наданих послуг (фіксований гонорар): 17 000,00 грн.
Адвокатським об`єднанням та Корпорацією 13.02.2023 також підписано та скріплено печатками звіт про надану правничу допомогу від 16.03.2023, в якому зазначено, що на виконання умов Договору Адвокатським об`єднанням надано професійну правничу допомоги включно із складанням відзиву на касаційну скаргу та процесуальних заяв по справі, а також участі у судовому засіданні, під час розгляду Верховним Судом касаційної скарги Підприємства на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022 та рішення господарського суду міста Києва від 22.12.2021 про стягнення на користь Корпорації 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Загальна вартість наданих послуг (фіксований гонорар): 8 000,00 грн.
Адвокатським об`єднанням та Корпорацією 13.02.2023 підписано та скріплено печатками акти від 16.03.2023 приймання-передачі послуг, у яких зазначено, що Адвокатське об`єднання відповідно до Договору належним чином падало Клієнту професійну правничу допомогу, зазначену у Додатку № 1 до цього акта, а Клієнт прийняв надану професійну правничу допомогу (пункти 1 актів).
Вартість наданої професійної правничої допомоги згідно із звітом про надану правничу допомогу від 16.03.2023 (Додаток № 1 до цього акта) та специфікації від 13.02.2023 № 21 становить 17 000,00 грн, та вартість наданої професійної правничої допомоги згідно із звітом про надану правничу допомогу від 16.03.2023 (Додаток № 1 до цього акта) та специфікації від 13.02.2023 № 22 становить 8 000,00 грн, відповідно (пункти 2 актів).
У Клієнта відсутні будь-які претензії, пов`язані з наданням Адвокатським об`єднанням професійної правничої допомоги (пункти 3 актів).
Відповідно до приписів статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 ГПК України).
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).
Від Підприємства надійшло заперечення на заяву Позивача про ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових втрат на правничу допомогу, в якому просить зменшити витрати на оплату професійної правничої допомоги, які понесла Корпорацією у зв`язку з розглядом Верховним Судом касаційної скарги Підприємства на рішення господарського суду міста Києва від 01.12.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022 до 1 000,00 грн та зменшити витрати на оплату професійної правничої допомоги, які понесла Корпорацією у зв`язку з розглядом Верховним Судом касаційної скарги Підприємства на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 22.12.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022 до 1 000,00 грн.
Водночас із змісту вказаних заперечень вбачається, що у них Підприємством здійснено цитування відповідних норм права та висловлено про свою незгоду із зазначеними у заявах розмірами правничої допомоги, при цьому Підприємством не наведено будь яких обґрунтувань у чому саме полягає неспівмірність таких витрат, або їх недоведеність.
У той же час Верховний Суд звертає увагу на те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").
Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах ?Двойних проти України? (пункт 80) від 12.10.2006, ?Гімайдуліна і інші проти України? (пункти 34-36) від 10.12.2009, ?East/West Alliance Limited? проти України» (пункт 268) від 23.01.2014, ?Баришевський проти України? (пункт 95) від 26.02.2015.
У рішенні ?Лавентс проти Латвії? (пункт 154) від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.
У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому при визначенні суми відшкодування необхідно виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру.
Водночас дотримання вказаних критеріїв Корпорацією Суду не обґрунтовано, оскільки касаційні скарги розглядались Судом спільно в одному судовому засіданні, а їх розгляд було здійснено за одне судове засідання, яке, у свою чергу, було проведено у режимі відеоконференції, у зв`язку із задоволенням відповідної заяви Корпорації, що зменшує витрати на професійну правничу допомогу, яка надається адвокатом. Також Судом враховано, що Підприємство не погоджувалось з оскаржуваними судовими рішеннями лише в частині стягнення пені, тобто Підприємством у касаційному порядку оскаржувалися рішення судів попередніх інстанцій саме в частині стягнення пені. Тобто відзив на касаційну скаргу Підприємства на рішення господарського суду міста Києва від 01.12.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022 стосувався лише частини позовних вимог (стягнення пені), а не всієї частини задоволених вимог. Крім того, рішення суду першої інстанції щодо розгляду справи по суті та витрат на правничу допомогу були залишені судом апеляційної інстанції без змін, що свідчить про те, що представником Корпорації в основному заперечення на скарги Підприємства були сформовані у відзиві на апеляційну скаргу.
Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене у частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом з тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Тобто, ?суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони? та ?суд має право неприсуджувати суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачем відповідне клопотання? не є тотожними за своєю суттю, що фактично відповідає висновку викладеному у вищевказаній постанові.
Враховуючи викладене та перевіривши долучені Корпорацією до заяв про ухвалення додаткової постанови щодо розподілу судових втрат на правничу допомогу докази, Верховний Суд вважає за можливим не покладати на Підприємство судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі заявленому Корпорацією, а саме заяви Корпорації задовольнити частково та стягнути з Підприємства; 8 500,00 грн витрат, понесених Корпорацією за надання правничої допомоги під час розгляду у Верховному Суді касаційної скарги Підприємства на рішення господарського суду міста Києва від 01.12.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022; 4 000,00 грн витрат, понесених Корпорацією за надання правничої допомоги під час розгляду у Верховному Суді касаційної скарги Підприємства на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 22.12.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022, такими, що підтверджені належними, допустимими доказами та відповідають критеріям, визначеним статтею 126 ГПК України.
Керуючись статтями 126, 129, 244 ГПК України, Верховний Суд
1. Заяви корпорації "ТСМ Груп" задовольнити частково.
2. Стягнути з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь корпорації "ТСМ Груп" 8 500,00 грн витрат, понесених Корпорацією за надання правничої допомоги під час розгляду у Верховному Суді касаційної скарги Підприємства на рішення господарського суду міста Києва від 01.12.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022.
3. Стягнути з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь корпорації "ТСМ Груп" 4 000,00 грн витрат, понесених Корпорацією за надання правничої допомоги під час розгляду у Верховному Суді касаційної скарги Підприємства на додаткове рішення господарського суду міста Києва від 22.12.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022.
4. Доручити господарському суду міста Києва видати відповідні накази.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя І. Булгакова
Суддя Т. Малашенкова
Суддя В. Селіваненко