ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" квітня 2023 р. Cправа № 902/79/23

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Зеленюк О.В.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001)

до: Приватного підприємства "Тернівка-Продукт" (вул. Миколаєва, буд. 46, с. Тернівка, Хмільницький (Козятинський) район, Вінницька область, 22111)

про вилучення об`єкта лізингу вартістю 952000 грн,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" подано позов до Приватного підприємства "Тернівка-Продукт" про вилучення майна вартістю 952000 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказує на порушення відповідачем як Лізингоодержувачем умов Договору фінансового лізингу №K1E0FLOWWD5ZS-1 від 22.12.2021 (Договір) в частині внесення лізингових платежів, у зв`язку з чим в останнього виникла прострочена заборгованість.

На повідомлення позивача про відмову від Договору відповідач у строк до 24.09.2022 об`єкт лізингу не повернув, внаслідок чого Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося із відповідним позовом до суду про вилучення у Приватного підприємства "Тернівка-Продукт" об`єкта лізингу вартістю 952000 грн.

Ухвалою суду від 23.01.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/79/23 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.02.2023.

14.02.2022 на адресу електронної пошти суду надійшло пояснення по суті спору відповідача, за змістом якого Приватне підприємство "Тернівка-Продукт" заперечує проти позовних вимог та просить у позові відмовити.

За результатами слухання справи 16.02.2023, внаслідок задоволення клопотання представника відповідача (вх. №01-34/1295/23 від 09.02.2023), підготовче засідання відкладено на 09.03.2023, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

Виконавши завдання підготовчого провадження та вчинивши необхідні дії на цій стадії судового провадження, судом закрито таку стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 04.04.2023, про що постановлено ухвалу від 09.03.2023 у протокольній формі.

20.03.2023 до суду надійшла уточнена позовна заява, відповідно до прохальної частини якої позивач просить витребувати, а не вилучити, у Приватного підприємства "Тернівка-Продукт" об`єкт лізингу вартістю 952000 грн.

Слід зазначити, що у судовому засіданні 09.03.2023 представник позивача усно вже заявляв клопотання про таку заміну у прохальній частині позовної заяви. Судом розцінено вказане клопотання як уточнення позовних вимог відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 182 ГПК України.

03.04.2023 на адресу електронної пошти суду надійшло пояснення відповідача щодо позовної заяви з урахуванням уточнень, відповідно до якого Приватне підприємство "Тернівка-Продукт" щодо позову заперечує, вказуючи на обставини введення в Україні воєнного стану та несприятливі погодні умови, що в сукупності прямо вплинули на здійснення господарської діяльності відповідача. Водночас відповідач акцентує увагу, що продовжує здійснювати лізингові платежі та не відмовляється від Договору, зазначаючи, що черговий платіж було внесено 20.03.2023.

На визначений час у судове засідання 04.04.2023 повідомлені належним чином учасники справи не з`явилися. Поряд з цим на адресу електронної пошти суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, за змістом якої позивач уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

22.12.2021 між Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (Лізингодавець, Банк, позивач) та Приватним підприємством "Тернівка-Продукт" (Лізингоодержувач, відповідач) укладено Договір фінансового лізингу №K1EOFLOWWD5ZS-1 (Договір), відповідно до п. 1.1. якого Банк зобов`язується набути у власність предмет лізингу (майно) та передати його в користування Лізингоодержувачу на строк, що зазначений в Договорі, а Лізингоодержувач зобов`язується сплатити Банку лізингові платежі в розмірі та порядку, визначеними цим Договором (а.с. 18-24, т. 1).

Відповідно до Специфікації майна (Додаток №1 до Договору) Предметом лізингу є: марка - Трактор YTO, модель - NLX1024, виробництво - Імпортне; серійний номер - 32115709, рік виробництва - 2021.

Договір було підписано із використанням електронного цифрового підпису в порядку, передбаченому Законами України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронний цифровий підпис" (а.с. 25, т.1).

Відповідно до п. 1.2. Договору Строк Лізингу - 24 місяці, що обчислюється з дати підписання Сторонами Акту прийому-передачі Майна.

Передача Банком та прийом Лізингоодержувачем майна в лізинг підтверджується Актом прийому-передачі майна від 30.12.2021 (а.с. 26, т.1).

Відповідно до п. 2.1 Договору загальна вартість Майна становить 955000,00 грн з ПДВ та складається з:

- суми авансового платежу в рахунок викупу Майна, що на дату укладання цього Договору складає 190400 грн. (сто дев`яносто тисяч чотириста гривень ноль копійок), у розмірі еквіваленту 7000 USD, який розраховується та сплачується в гривні за: курсом продажу USD, зафіксованим на момент закриття торгів на міжбанківському валютному ринку України станом на останній робочий день, що передував даті здійснення платежу, протягом 1 робочих днів з моменту підписання цього Договору;

- загальної суми лізингових платежів у рахунок викупу переданого в лізинг Майна, що сплачується Лізингоодержувачем згідно з Додатком № 2 до цього Договору, зокрема: - залишку суми вартості переданого Лізингоодержувачу Майна, що на дату укладання цього Договору складає 761600 грн. (сімсот шістдесят одна тисяча шістсот гривень ноль копійок), у розмірі еквіваленту 28000 USD, який розраховується та сплачується в гривні за: - курсом продажу USD, зафіксованим на момент закриття торгів на міжбанківському валютному ринку України станом на останній робочий день, що передував даті передачі Майна на відповідальне зберігання Лізингоодержувачу або безпосередньо в Лізинг, якщо відповідальне зберігання не застосовується, згідно з відповідним актом прийому-передачі; - вартості оформлення Майна в органах державної реєстрації у розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень ноль копійок).

Розмір, структура, строки сплати лізингових платежів встановлюються Додатком №2 до Договору (п. 2.2 Договору) та включають разову винагороду за обслуговування операції фінансового лізингу, що входить до складу лізингових платежів по Договору: у розмірі 0.5 (ноль цілих п`ять десятих) % від суми фінансування (загальної суми лізингових платежів згідно з п. 2.1.1.2 цього Договору) на дату укладення цього Договору, що становить 3823 грн. (три тисячі вісімсот двадцять три гривні ноль копійок) та підлягає сплаті одноразово разом зі сплатою (у день сплати) авансового платежу, передбаченого п. 2.1.1.1 цього Договору.

Пунктом 2.2.3 Договору на Відповідача покладено обов`язок сплачувати Винагороду за користування Майном у розмірі 11.00 (одинадцять) % річних від суми залишку несплаченої вартості Майна, виходячи з фактичної кількості днів користування Майном, та 360 днів у році, на дату сплати чергового лізинговою платежу згідно Додатку № 2.

Лізингоодержувач зобов`язується здійснювати лізингові платежі в розмірі та строки, що зазначені в Додатку 2, не зменшувати суму лізингових платежів, а також не затримувати виплату чергового лізингового платежу, якщо такі зміни не погоджені Сторонами та не передбачені договорами про внесення змін до цього Договору (п. 7.2.9. Договору).

Відповідно до п. 6.1.7. Договору лізингу Лізингодавець має право Достроково розірвати цей Договір, вимагати погашення заборгованості, повернення Майна згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 9.1.2 Договору передбачено перелік подій ("Подія Дефолту"), у разі настання яких Банк направляє Лізингоодержувачу письмове "Повідомлення про відмову від Договору" (п. 9.1.3. Договору).

У відповідності до пункту 9.1.2. Договору лізингу договір може бути розірвано за ініціативою Банка в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення про це Лізингоодержувача в наступних випадках:

- невиконання Лізингоодержувачем будь-якого зобов`язання, передбаченого п.п. 7.2.1-7.2.5, п. 7.2.8 цього Договору;

- економічно необґрунтованого зменшення розміру активів на 30 і більше процентів у порівнянні з розміром активів, зазначеним у відповідній річній звітності за попередній рік, якщо порушення не буде усунуто впродовж 30 (тридцяти) календарних днів;

- падіння фінансового класу (з урахуванням ознак, що свідчать про високий кредитний ризик), розрахованого Банком, згідно з вимогами НБУ, про що Банк письмово повідомляє Лізингоодержувача, якщо порушення не буде усунуто впродовж 30 (тридцяти) календарних днів;

- від`ємного значення капіталу, що може негативно вплинути на спроможність Лізингоодержувача виконувати свої зобов`язання, якщо порушення не буде усунуто впродовж 30 (тридцяти) календарних днів;

- визнання Лізингоодержувача банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури;

- повної або часткової несплати лізингового платежу згідно з умовами цього Договору, якщо прострочення сплати становить більше 60 (шістдесяти) календарних днів;

- якщо Майно знищене, пошкоджене і не може бути відновлене, незалежно від того чи був такий випадок визнаний страховим;

- якщо Сторони не дійшли згоди з питань, визначених п. 2.4. цього Договору;

- коли здійснення ідентифікації та/або верифікації Лізингоодержувача, у т.ч. встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), с неможливим; якщо у Банка виникає сумнів стосовно того, що Лізингоодержувач виступає від власного імені; у випадку відмови Лізингоодержувача у наданні Інформації щодо структури власності, з якої можливо встановити кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" та ст. 64 Закону України "Про банки та банківську діяльність";

- якщо Майно є спецтехнікою і воно протягом 90 днів з моменту передачі Майна Лізингоодержувачу не зареєстровано згідно з вимогами законодавства України за документами, наданими Постачальником Майна.

30.09.2022 Банк надіслав Лізингоодержувачу повідомлення про відмову від Договору (вих. № Е.65.0.0.0/3-220921/42162 від 21.09.2022) внаслідок допущеної Події Дефолту з обов`язком сплати Приватним підприємством "Тернівка-Продукт" в строк до 24.09.2022 наявної заборгованості в сумі 134 863,24 грн, яку, як підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ "Укрпошта, отримано останнім 06.10.2022 (а.с. 32, т.1).

Відповідно до умов пп. 9.1.4., 9.1.6. Договору у разі настання Події Дефолту Лізингоодержувач зобов`язаний доставити Майно за адресою, визначену при зверненні за номером 3700 та врегулювати Подію Дефолту.

У випадку, якщо Подія Дефолту не врегульована, застосуванню підлягають умови пп. 9.1.7., 9.1.8. Договору, відповідно до яких:

- якщо Майно не було доставлено в порядку, визначеному п.п. 9.1.4 статті 9 цього Договору та Банк самостійно не зміг вилучити Предмет лізингу (п.п. 9.1.5 статті 9 цього Договору), крім того, Лізингоодержувач протягом 89 (вісімдесяти дев`яти) календарних днів з моменту виникнення Події Дефолту (у т.ч. прострочення сплати лізингових платежів повністю або частково) не здійснив врегулювання Події Дефолту, Лізингоодержувач не пізніше 90 (дев`яностого) календарного дня з моменту виникнення Події Дефолту зобов`язаний погасити у повному обсязі прострочену заборгованість (у тому числі, заборгованість за простроченими лізинговими платежами, нарахованою неустойкою (штрафи, пеня)), а також відшкодувати Банку кошти в сумі залишку лізингових платежів згідно з Додатком 2 до цього Договору, та з наступного дня цей Договір вважається розірваним;

- якщо Майно було доставлено в порядку, визначеному п.п. 9.1.4 статті 9 цього Договору або Банком самостійно вилучено Предмет лізингу (п.п. 9.1.5 статті 9 цього Договору), але Лізингоодержувачем не здійснено врегулювання Події Дефолту, Лізингоодержувач не пізніше 90 (дев`яностого) календарного дня з моменту виникнення Події Дефолту, зобов`язаний погасити у повному обсязі заборгованість (у тому числі, заборгованість за простроченими лізинговими платежами, нарахованою неустойкою (штрафи, пеня)), та з наступного дня цей Договір вважається розірваним.

Отже, у термін до 24.09.2022 Лізингоодержувач зобов`язаний був повернути Банку лізингове майно за актом приймання-передачі. Однак транспортний засіб не було повернуто Лізингодавцю, що відповідачем не заперечується та доказів протилежного матеріали справи не містять.

Як стверджує Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", оскільки Предмет лізингу не було повернуто Лізингоодержувачем станом на грудень 2022 року та місцезнаходження переданого в лізинг транспортного засобу позивачу не відоме, останній звернувся із відповідним позовом до суду.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно приписів ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором фінансового лізингу, який є належною підставою для виникнення у його контрагентів кореспондуючих прав і обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 292 Господарського кодексу України (ГК України) лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне володіння та користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених параграфом 6 глави 58 ЦК України та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Загальні правові та організаційні засади фінансового лізингу в Україні визначає Закон України від 04.02.2021 № 1201-IX "Про фінансовий лізинг" (Закон України "Про фінансовий лізинг").

Статтею 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про фінансовий лізинг" договір фінансового лізингу повинен відповідати вимогам ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" та цього Закону.

Статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу (ч. 1). До складу лізингових платежів включаються: 1) сума, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу; 2) винагорода лізингодавцю за отриманий у фінансовий лізинг об`єкт фінансового лізингу; 3) інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені таким договором (ч. 2). З метою виконання лізингодавцем своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу щодо оплати товарів, виконання робіт тощо лізингодавець має право отримати від лізингоодержувача авансовий платіж, що підлягає сплаті відповідно до умов договору фінансового лізингу. Авансовий платіж не є залученими коштами лізингодавця, а є складовою лізингових платежів за договором фінансового лізингу, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу (ч. 3).

Пунктом 3 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про фінансовий лізинг" на лізингоодержувача покладено обов`язок своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі.

Відповідно до ч. 6 ст. 17 Закону України "Про фінансовий лізинг" договір фінансового лізингу може бути достроково розірваний з інших підстав, встановлених законом або таким договором.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Наведені приписи ГК України кореспондується з нормами статей 525, 526 ЦК України.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджується, що в порушення умов Договору відповідач не здійснив повної та своєчасної сплати лізингових платежів, відповідно до Графіку лізингових платежів (Додаток №2 до Договору) за період понад 60 днів. На підтвердження простроченої заборгованості зі сплати лізингових платежів в сумі 511 680 грн станом на 16.12.2022 до позову надано розрахунок заборгованості та банківські виписки щодо руху коштів по рахунку відповідача (а.с. 33-44, т.1).

Позивачем заявлено вимогу про витребування на його користь Предмету лізингу посилаючись на те, що у разі розірвання Договору фінансового лізингу зобов`язання Сторін припиняються, та як наслідок у відповідача відсутні правові підстави для подальшого користування Предметом лізингу, в зв`язку з чим відповідно до умов Договору фінансового лізингу та вимог чинного законодавства Предмет лізингу підлягає поверненню позивачу, як власнику Предмета лізингу.

Згідно із п. 7 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач зобов`язаний у разі закінчення строку, на який лізингоодержувачу передано об`єкт фінансового лізингу у володіння та користування (якщо до лізингоодержувача не переходить право власності на об`єкт фінансового лізингу), а також у разі дострокового розірвання договору фінансового лізингу та в інших випадках дострокового повернення об`єкта фінансового лізингу, повернути об`єкт фінансового лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння та користування, з урахуванням нормального зносу, або у стані, визначеному договором фінансового лізингу та супровідною документацією на об`єкт фінансового лізингу.

З огляду на те, що відповідач в порушення умов Договору фінансового лізингу не сплачував лізингові платежі, що порушило інтереси позивача, який укладаючи договір з відповідачем розраховував на його виконання та отримання прибутку, Договір лізингу розірвано Банком з підстав допущення відповідачем Події Дефолту (прострочення сплати лізингових платежів більше 60 календарних днів), суд вважає вимогу позивача про витребування Предмету лізингу правомірною та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Стосовно посилання відповідача, що враховуючи реальні об`єктивні обставини, які настали в країні після 24 лютого 2022 року, а також несприятливі погодні умови, що в сукупності прямо вплинули на здійснення господарської діяльності Приватного підприємства "Тернівка-Продукт" Банк мав право на перегляд умов Договору, оскільки одностороннє розірвання договору не є обов`язком сторони, суд враховує таке.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України). Тобто, можна звільнити від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок буде оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Поряд з цим важливим аспектом є своєчасне повідомлення сторони - контрагента про настання таких обставин, що унеможливлюють своєчасне виконання зобов`язання.

Однак матеріали справи взагалі не містять будь-якого звернення відповідача до позивача для врегулювання такого питання.

Обставини часткової сплати за Договором у березні 2023 жодним чином не спростовують настання Події Дефолту, що мало наслідком розірвання Договору, водночас така сплата згідно поданої відповідачем виписки відбулася за кредитним договором, а не договором лізингу.

Статтею 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, скористатись іншими процесуальними правами.

Згідно із ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, обов`язок відповідача щодо повернення Предмету лізингу, слідує з умов укладеного між сторонами Договору, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи, що позов задоволено повністю, витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача в сумі 14280 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Витребувати у Приватного підприємства "Тернівка-Продукт" (вул. Миколаєва, буд. 46, с. Тернівка, Хмільницький (Козятинський) район, Вінницька область, 22111, ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ) транспортний засіб марка - Трактор YTO, модель - NLX1024, виробництво - Імпортне; серійний номер - 32115709, рік виробництва - 2021.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Тернівка-Продукт" (вул. Миколаєва, буд. 46, с. Тернівка, Хмільницький (Козятинський) район, Вінницька область, 22111, ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001, ) 14280 грн - витрат на сплату судового збору за подання позовної заяви.

4. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - ; відповідача - .

Повне рішення складено 12 квітня 2023 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094 (адреса для листування);

3 - відповідачу - вул. Миколаєва, буд. 46, с. Тернівка, Хмільницький (Козятинський) район, Вінницька область, 22111.