РІШЕННЯ

Іменем України

10 квітня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/143/23
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за правилами спрощеного позовного провадження розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро",

вул. Промислова, 20, м. Обухів, Київська область, 08702;

e-mail: ; ;

до відповідача 1: Фермерського господарства "Бахмацьке",

вул. Кошового, 10, м. Бахмач, Чернігівська область, 16500; e-mail: ;

до відповідача 2: ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1 ; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

предмет спору: про стягнення 66510,95 грн

без повідомлення (виклику) сторін

23.01.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» (далі - ТОВ «Спектр-Агро») подало позов до відповідачів 1 та 2 - Фермерського господарства «Бахмацьке» (далі - ФГ «Бахмацьке») та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 66510,95 грн заборгованості, що виникла на підставі договору поставки № 192/22-ЧН від 08.09.2022 на умовах відстрочення кінцевого розрахунку (далі - Договір), з них: 56775,60 грн штрафу; 5660,08 грн пені та 4075,27 грн відсотків річних (36%) за період з 14.10.2022 по 29.11.2022, нарахованих на підставі п.7.2. Договору.

Виконання відповідачем 1 - ФГ "Бахмацьке" зобов`язань за договором постави № 192/22-ЧН від 08.09.2022 забезпечене порукою, наданою відповідачем 2 - ОСОБА_1 , на підставі договору поруки № П/192/22-ЧН від 08.09.2022.

Бахмацька міська рада, на запит суду, листом № 03-07/386 від 03.02.2023, підтвердила адресу реєстрації місця проживання відповідача 2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Суд прийняв позовну заяву до розгляду; відкрив провадження в справі № 927/143/23 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін, про що постановив ухвалу від 13.02.2023

Суд установив учасникам справи строки для подачі письмових заяв по суті позовних вимог, зокрема відповідачам - 15 календарних днів з дня отримання ухвали від 13.02.2023, для подачі до суду відзиву на позов.

Відповідачі 1 та 2 не скористались правом на подачу відзиву на позов в установлений судом строк; проти задоволення позовних вимог не заперечили; будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслали.

Ухвала суду про відкриття провадження в справі від 13.02.2023 направлена відповідачу 1 за адресою його державної реєстрації згідно з даними ЄДРПОУ, повернута відділенням поштового зв`язку на адресу суду з відміткою: «за закінченням терміну зберігання» (поштове відправлення: 361).

Ухвала суду про відкриття провадження в справі від 13.02.2023 направлена відповідачу 2 за адресою реєстрації його місця проживання згідно з інформацією, наданою Бахмацькою міською радою, повернута відділенням поштового зв`язку на адресу суду з відміткою: «за закінченням терміну зберігання» (поштове відправлення: 370).

Відповідно до частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), ухвала про відкриття провадження в справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

За п.5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлене судом за належною адресою і повернуте поштою з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Факт неотримання поштової кореспонденції за офіційною адресою реєстрації сторони не може вважатися поважною причиною невиконання стороною вимог ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка в належному порядку зареєстрована за такою адресою.

З наведеного слідує, що відповідачі 1 та 2 належним чином повідомлені про відкриття провадження в справі № 927/143/23.

За частиною 2 статті 178 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін (статті 13, 14 ГПК України).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження в справі.

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Суд констатує, що сторонами не заявлені клопотання щодо розгляду даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи в порядку визначеному статтею 252 ГПК України. Право сторін на подачу до суду клопотань наведеного змісту роз`яснене при відкритті провадження в справі в ухвалі суду від 13.02.2023.

Господарський суд розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ :

08.09.2022, ТОВ «Спектр-Агро» (постачальник, позивач) та ФГ «Бахмацьке» (покупець, відповідач) уклали договір поставки № 192/22-ЧН від 08.09.2022 на умовах відстрочення кінцевого розрахунку (далі - Договір поставки), відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов`язався передати у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення (далі - товар), а Покупець зобов`язався прийняти товар і оплатити його вартість, сплативши за нього визначену Договором грошову суму.

Найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, термін поставки Покупцю та базис поставки (за правилами Інкотермс 2010), порядок та термін оплати товару та нарахованих відсотків, інші умови, визначені в додатках до Договору, які є невід`ємною його частиною та в видаткових накладних. У випадку розходження між умовами Договору та умовами певного додатку до Договору пріоритет мають умови такого додатку до Договору (п.1.2. Договору поставки).

Загальна сума Договору становить загальну вартість товару, визначену із врахуванням вимог пунктів 2.2. - 2.3. Договору. Вартість товару вказується в додатках до Договору та в видаткових накладних, складених на підставі цього Договору. Ціна товару встановлюється в гривнях і відображається в додатках до Договору. Вартість тари, упакування та маркування товару включена до його ціни (п.2.1. Договору поставки).

Зважаючи на те, що товар виробляється за кордоном та імпортується на територію України, сторони домовились, що вказані в підписаних сторонами додатках в гривнях ціни на товар та загальна сума Договору не є фіксованими і можуть бути відкориговані Постачальником залежно від зміни комерційного курсу гривні до іноземної валюти (п.2.2. Договору поставки).

Покупець проводить розрахунки з Постачальником на умовах внесення оплати вартості (ціни) товару, визначеної із врахуванням вимог пунктів 2.2. - 2.3., у вигляді авансової частини та відстроченого платежу, в строки, що вказані в додатках до Договору, шляхом перерахування коштів у національній валюті на поточний рахунок Постачальника, вказаний в Договорі або в рахунку на оплату товару. Оплата вважається проведеною після зарахування коштів на рахунок Постачальника, вказаного в тексті цього Договору.

Сторони погодили, що в разі не сплати та/або несвоєчасної сплати Покупцем чергового платежу в повному обсязі в терміни, які встановлені додатками до Договору та/або п.2.6. Договору (при його застосуванні Покупцем), Постачальник має право:

- вимагати сплати Покупцем всієї суми основного боргу за увесь поставлений товар за Договором;

- з моменту не сплати та/або несвоєчасної сплати чергового платежу в повному обсязі, вказаному в додатках до Договору та/або п.2.6 Договору (при його застосуванні Покупцем), притягнути Покупця до відповідальності відповідно до п.7.2. Договору.

При цьому пеню, штраф, відсотки річних та індекс інфляції Постачальник має право нараховувати з моменту прострочення сплати чергового платежу на всю суму заборгованості за увесь поставлений товар за Договором (п.2.4.1. Договору поставки).

Сторони в п.7.2. Договору передбачили, що в випадках порушення умов даного Договору, Постачальник має право притягти Покупця до відповідальності, зокрема, за несвоєчасне виконання будь-яких грошових зобов`язань за Договором, зокрема, Покупець:

а) сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми боргу, за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання;

б) у випадку прострочення оплати більше ніж на 5 банківських днів, сплачує на користь Постачальника штраф в розмірі 20% від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобов`язання;

в) сплачує на користь Постачальника 36% річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання (частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України) (далі - ЦК України).

Керуючись статтею 259 ЦК України, сторони в п.7.3. Договору дійшли згоди про збільшення строку позовної давності по всім зобов`язанням (сплаті заборгованості, пені, штрафу, відсотків та індексу інфляції), що виникли на підставі цього Договору до 3 років.

Сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконане (частина 6 статті 232 Господарського кодексу України) (далі - ГК України).

Господарські зобов`язання сторін цього Договору, які виникли на його основі, існують протягом одного року із дня його підписання уповноваженими представниками сторін, крім обов`язків Покупця по виконанню грошових зобов`язань за Договором та відповідальності, які припиняються лише їх належним виконанням, а в частині проведення розрахунків за товар та штрафним санкціям - до їх повного виконання (п.5.1. Договору поставки).

Виходячи з правової природи укладеного правочину суд дійшов висновку, що між ТОВ «Спектр-Агро» та ФГ «Бахмацьке» склались відносини з поставки товару, які врегульовані §1 Глави 54 ЦК України. Суд, виходячи зі змісту п.5.1. Договору поставки установив, що на момент вирішення спору цей Договір є чинним, за відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження його дострокового розірвання сторонами в установленому законом порядку.

За додатком № 1/СА000031956 від 08.09.2022 до Договору сторони погодили: поставку товару - СА Джеб (SA Jab), РК, гербіцид, десикант, у кількості 700 л, за ціною за одиницю виміру 337,95 грн (без ПДВ), загальною вартістю 283878,00 грн (з ПДВ).

Базис поставки: DAP м. Бахмач; строк поставки товару: по 14.09.2022 (включно); строк оплати: 100% вартості товару по 13.10.2022 (включно).

На виконання умов Договору поставки, Постачальник поставив, а Покупець прийняв товар, обумовлений в додатку № 1 до цього Договору, загальною вартістю 283878,00 грн, про що свідчить видаткова накладна № 34363 від 12.09.2022, складена за підписом обох сторін, що посвідчені печатками юридичних осіб.

Покупець, з порушенням граничного строку оплати, встановленого в додатку № 1 (специфікації) до Договору, розрахувався за отриманий товар у повному обсязі, перерахувавши на користь Постачальника кошти, в наступному порядку: 19.10.2022 - 50000,00 грн, 21.10.2022 - 183600,00 грн, 29.11.2022 - 50278,00 грн.

З наведеного слідує, що Покупець допустив прострочення виконання грошового зобов`язання по розрахунку за поставлений товар у період з 14.10.2022 по 28.11.2022, що стало підставою для звернення позивача з позовом до відповідача 1 (покупця) та відповідача (поручителя) про солідарне стягнення 66510,95 грн заборгованості, з них: 56775,60 грн штрафу; 5660,08 грн пені та 4075,27 грн відсотків річних (36%), нарахованих на підставі п.7.2. Договору поставки.

Таким чином до обставин, що входять до предмету доказування в даній справі належить: наявність між сторонами договірних правовідносин; факт поставки погодженого товару; порушення покупцем зобов`язань щодо своєчасної оплати за отриманий товар; наявність достатніх правових підстав для застосування до покупця штрафних санкцій, встановлених у Договорі; наявність достатніх правових підстав для звернення вимог до поручителя за фактом порушення основного зобов`язання.

Щодо вимог до відповідача 1, як сторони (покупця) за договором поставки № 192/22-ЧН від 08.09.2022.

За приписами статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати в установлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його в підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За частиною 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За частиною 1 статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 ГК України та статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його в строк, установлений договором.

Матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем 1 у період з 14.10.2022 по 28.11.2022 грошових зобов`язань по розрахунку за отриманий товар за видатковою накладною № 34363 від 12.09.2022, складеною на підставі Договору поставки № 192/22-ЧН від 08.09.2022 та додатку № 1/СА000031956 до нього.

Відповідно до статті 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення в сфері господарювання. Аналогічні положення містить стаття 610 ЦК України.

За статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

За змістом частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції в вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частинами 4 та 6 статті 231 ГК України унормовано, що в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначений, санкції застосовуються в розмірі передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній визначеній грошовій сумі, або в відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або в кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань установлюються в відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачений законом або договором.

Статтями 1 та 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996 № 543/96-ВР установлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

З урахуванням наведених норм, розмір неустойки (в формі пені) за порушення грошових зобов`язань установлюється сторонами в договорі в відсотковому співвідношенні до суми невиконаного зобов`язання, однак не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, якщо інше не передбачене в спеціальному нормативно-правовому акті, що регулює спірні правовідносини сторін.

Сторони в п.7.2. Договору поставки погодили: за несвоєчасне виконання будь-яких грошових зобов`язань за Договором, Покупець:

а) сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми боргу, за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання;

б) у випадку прострочення оплати більше ніж на 5 банківських днів, сплачує на користь Постачальника штраф в розмірі 20% від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобов`язання;

в) сплачує на користь Постачальника 36% річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання (частина 2 статті 625 ЦК України).

За визначенням статей 549 та 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється в відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється в відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Тобто порядок нарахування пені та штрафу як форми неустойки мають відмінний характер нарахування.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності в кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Тобто, одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка в формі пені та штрафу, такий вид забезпечення як пеня та її розмір установлений частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК України та статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», у той же час право встановити в договорі такий вид забезпечення як штраф передбачений частиною 2 статті 549 ЦК України, частиною 4 статті 231 ГК України.

При цьому, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності, так як відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає в себе і пеню, і штраф як форми її сплати.

Чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань не лише не заборонене, але й передбачене частиною 2 статті 231 ГК України (п.8.1. постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 року в справі № 910/12876/19).

За частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Сторони договору можуть зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів річних.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Керуючись наведеними нормами та п.7.2. Договору, позивач заявив до стягнення: 56775,60 грн штрафу (20% від вартості товару, граничний строк оплати якого прострочено понад 5 банківських днів), 5660,08 грн пені (в розмірі подвійної облікової ставки НБУ) та 4075,27 грн відсотків річних (36%) за період з 14.10.2022 по 29.11.2022.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується порушення виконання відповідачем 1 грошового зобов`язання в указаному періоді, суд, виходячи з умов погоджених сторонами, перевірив розрахунок позивача та дійшов висновку про правомірність вимог у частині стягнення: 56775,60 грн штрафу, 5271,21 грн пені та 3795,28 грн відсотків річних за період з 14.10.2022 по 28.11.2022.

Суд відмовив у частині вимог про стягнення з відповідача 1 пені у сумі 388,87 грн та відсотків річних у сумі 279,99 грн, оскільки позивач безпідставно включив дні зарахування коштів в якості часткових оплат до періоду прострочення виконання грошового зобов`язання.

Щодо вимог до відповідача 2 як поручителя за договором поруки № П/192/22-ЧН від 08.09.2022.

У рахунок забезпечення виконання зобов`язань ФГ «Бахмацьке» за договором поставки № 192/22-ЧН від 08.09.2022, ТОВ «Спектр-Агро» (Кредитор), фізична особа ОСОБА_1 (Поручитель) та ФГ «Бахмацьке» (Боржник) уклали договір поруки № П/192/22-ЧН від 08.09.2022 (далі - Договір поруки).

За Договором поруки фізична особа ОСОБА_1 (відповідач 2) поручився перед ТОВ «Спект-Агро» (позивачем) за виконання ФГ «Бахмацьке» (відповідачем 1) всіх грошових зобов`язань за Договором поставки № 192/22-ЧН від 08.09.2022 (основний договір) (пункти 1.1., 2.1. Договору поруки).

У випадку порушення Боржником обов`язку за основним договором, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (п.1.2. Договору поруки).

Передбачений договором обов`язок Поручителя перед Кредитором поширюється на суму усіх, без винятку, грошових зобов`язань Боржника за основним договором.

Поручитель несе відповідальність за сплату Боржником основного боргу, курсової різниці, процентів за користування товарним кредитом, за відшкодування збитків, за сплату неустойки (штрафу, пені), відсотків річних, інфляційних втрат, судових витрат та інших витрат Кредитора, пов`язаних з одержанням виконання грошового зобов`язання за основним договором (пункти 3.1., 3.3. Договору поруки).

Сторони домовились, що Поручитель та Боржник несуть солідарну відповідальність по всім зобов`язанням Боржника, вказаним вище, у тому числі зі сплати судових витрат та інших витрат Кредитора, пов`язаних з одержанням виконання грошового зобов`язання за основним договором (п.3.4. Договору поруки).

Поручитель зобов`язаний у разі порушення Боржником обов`язку за основним договором, самостійно виконати зазначений обов`язок Боржника перед Кредитором у строк 3 банківських днів після настання строку оплати за основним договором, шляхом оплати грошових коштів на поточний рахунок Кредитора, вказаний в даному Договорі (п.4.1. Договору поруки).

Договір набуває чинності з дати його укладення і діє до моменту припинення поруки.

Порука припиняється через 5 років з дати укладення даного Договору (п.6.1. Договору поруки).

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема порукою.

За статтею 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким установлений обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Договір поруки забезпечує тільки дійсне зобов`язання (стаття 548 ЦК України).

Відповідно до статті 554 ЦК України в разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлена додаткова (субсидіарна) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлене договором поруки.

До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора в цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання (частина 2 статті 556 ЦК України).

Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання (частина 1 статті 559 ЦК України).

За приписами частин 1 та 2 статті 543 ЦК України в разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний в повному обсязі.

Матеріалами справи підтверджується факт порушення виконання відповідачем 1, як боржником за основним зобов`язанням - договором поставки № 192/22-ЧН від 08.09.2022, зобов`язань по своєчасній оплаті вартості поставленого товару за видатковою накладною № 34363 від 12.09.2022, у період з 14.10.2022 по 28.11.2022, тому в силу пунктів 1.2., 3.3., 4.1. договору поруки № П/192/22-ЧН від 08.09.2022, відповідач 2 відповідає перед кредитором у тому ж розмірі, що і боржник.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позов до відповідача 2 підлягає задоволенню в частині стягнення: 56775,60 грн штрафу, 5271,21 грн пені та 3795,28 грн відсотків річних.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься в справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлений позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідачі 1 та 2 - ФГ «Бахмацьке» та ОСОБА_1 правомірність вимог позивача в частині стягнення неустойки (в формі пені та штрафу) та відсотків річних за порушення виконання грошового зобов`язання по своєчасному розрахунку за товар, поставлений за видатковою накладною № 34363 від 12.09.2022 за договором поставки № 192/22-ЧН від 08.09.2022 та додатком № 1/СА000031956 до нього, не спростували.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

За статтею 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам. З огляду на те, що позов підлягає частковому задоволенню, за рахунок відповідачів позивачу мають бути відшкодовані судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2657,01 грн, пропорційно задоволеним вимогам, у рівних частинах по 1328,51 грн для кожного.

У суду відсутні підстави для розподілу судових витрат шляхом їх солідарного стягнення з відповідачів (як просить позивач), оскільки порядок розподілу та відшкодування судового збору регулюється виключно ГПК України та Законом України «Про судовий збір», якими не передбачена можливість солідарного стягнення судових витрат.

Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачене.

Судове рішення не може бути підставою виникнення солідарності, оскільки, судовим рішенням підтверджуються права осіб, а не створюються заново.

У свою чергу, для укладення договору поруки необхідною умовою є наявність у боржника обов`язку, який він має виконати перед кредитором, тобто дійсність та наявність зобов`язання, щодо виконання якого надається порука, в день укладення договору поруки (стаття 548 ЦК України).

Підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, орієнтовний розмір яких визначений позивачем у позовній заяві (39003,05 грн), за висновком суду відсутні, оскільки на момент ухвалення судового рішення позивач не надав до матеріалів справи належних доказів на підтвердження їх фактичного розміру. Водночас, у позовній заяві повідомлено про подачу до суду доказів на підтвердження фактичного розміру витрат на правову допомогу в строк, установлений частиною 8 статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 42, 46, 47, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, частиною 2 статті 178, статтями, 233, 238, 241, 247, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» (вул. Промислова, 20, м. Обухів, Київська область, 08702; ) до Фермерського господарства «Бахмацьке» (вул. Кошового, 10, м. Бахмач, Чернігівська область, 16500; ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про солідарне стягнення 66510,95 грн, задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Фермерського господарства «Бахмацьке» (вул. Кошового, 10, м. Бахмач, Чернігівська область, 16500; ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» (вул. Промислова, 20, м. Обухів, Київська область, 08702; ) 5271,21 грн пені, 3795,28 грн відсотків річних та 56775,60 грн штрафу.

3. Стягнути з Фермерського господарства «Бахмацьке» (вул. Кошового, 10, м. Бахмач, Чернігівська область, 16500; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» (вул. Промислова, 20, м. Обухів, Київська область, 08702; ) судовий збір у сумі 1328,51 грн.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Агро» (вул. Промислова, 20, м. Обухів, Київська область, 08702; ) судовий збір у сумі 1328,51 грн.

5. В іншій частині позову відмовити.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко