ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2585/22

Розглянувши матеріали справи за позовом Державної установи «Український дім фарфорово-фаянсової промисловості»

до Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області

за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

прo стягнення 525 646,18 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засідання: Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: Радзивіл І.О.

відповідача: Ярмош М.С.

3-ї особи: не з`явився.

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Державної установи «Український дім фарфорово-фаянсової промисловості» до Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про стягнення 525 646,18 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.01.2023 року відкрито провадження у справі № 911/2585/22 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 02.03.2023 року.

В підготовчому судовому засіданні 02.03.2023 року представники сторін наддали згоду на закриття підготовчого провадження та перехід до розгляду спору по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 02.03.2023 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 19.11.2012 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Київській області та Виконавчим комітетом Вишневої міської ради (відповідач, Орендар) було укладено Договір оренди №1347 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить державі (далі по тексту - Договір оренди).

Відповідно до пункту 1.1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окремо індивідуально визначене майно нежитлове приміщення (далі - майно), загальною площею 1426,2 кв.м, що розміщене за адресою: 08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Святошинська, 29, що перебуває на балансі Державного Українського науково дослідного інституту фарфоро-фаянсової промисловості (далі - балансоутримувач, позивач).

Згідно з п.3.1. Договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995р. №786 (зі змінами) (даті по тексту - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць жовтень 2012 року: 10 766, 21 грн. для нежитлових приміщень; 13 314, 17 грн. для актової зали.

Відповідно до п. 3.3. Договору оренди №1347 від 19.11.2012 року орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно з пунктом 3.6 Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30%, щомісяця, не пізніше 15 числа наступного місяця, відповідно до пропорції розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до п.5.3 Договору оренди №1347 від 19.11.2012 року Орендар зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно з п. 5.10 Договору оренди №1347 від 19.11.2012 року Орендар зобов`язаний до 15 числа надавати Орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку про перерахування орендної плати до Державного бюджету України). На вимогу Орендодавця проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звіряння.

Згідно з п. 10.1 Договору оренди №1347 від 19.11.2012 року Договір оренди укладений строком на 2 роки 11 місяців, що дієз 19.11.2012 року по 18.10.2015 року включно.

Пунктом 3.11 Договору визначено, що у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

В подальшому, 05.01.2016 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Київській області та відповідачем було укладено додатковий договір №1, який є невід`ємною і складовою частиною Договору оренди №1347 від 19.11.2012 року (далі - Додатковий договір №1), де п.4 було досягнуто домовленостей, що термін дії Договору було продовжено до 18.09.2018 року включно.

Керуючись вищевикладеним, строк дії Договору оренди №1347 від 19.11.2012 року закінчився 18.09.2018 року, однак відповідач по даний час безперешкодно користується об`єктом оренди.

Згідно з п. 10.9. Договору у разі припинення або розірвання Договору орендоване нерухоме майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу. У разі якщо Орендар затримав повернення Майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

Незважаючи на вищевикладене, відповідач майно не повернув і продовжує фактично користуватися орендованим приміщенням.

Пунктом 10.10 Договору передбачено що, майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання Сторонами акту приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акту приймання- передавання про повернення Майна покладається на Орендаря.

Також позивач зазначив, що Господарським судом Київської області у справі №911/1584/21 за позовом Державної установи «Український дім Фарфорово-Фаянсової промисловості» до Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про стягнення заборгованості, було прийнято рішення, яким було задоволено позовні вимоги повністю та стягнуто з відповідача заборгованість по орендній платі у розмірі 929 186,56 грн. за період починаючи з жовтня 2018 року по травень 2021 року.

На момент подачі даної позовної заяви відповідачем не надано жодної пропозиції щодо повернення майна та проведення розрахунку по орендній платі за фактичне користування орендованим майном.

31.08.2022 року між позивачем та відповідачем було підписано Акт звірки розрахунків до Договором № 1347 від 19.11.2012 року на суму у розмірі 525 646,18 грн. Станом на 05.12.2022 року заборгованість за фактичне користування орендованим приміщенням в період з червня 2021 року по серпень 2022 року включно складає 525 646,18 грн.

В ході розгляду справи відповідач надав пояснення, що Виконавчим комітетом Вишневої міської ради в повному обсязі виконувалися обов`язки за Договором № 1347 від 19.11.2012 року оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності та сплачувалася орендна плата по вказаному договору.

У зв`язку з закінченням терміну дії договору, оплату по оренді нежитлового приміщення було припинено.

Відповідач зазначив, що Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Бучанського району Київської області неодноразово надсилалися листи до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області щодо можливості продовження терміну дії Договору № 1347 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 19.11.2012 року.

Однак, оскільки питання про продовження терміну дії Договору № 1347 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 19.11.2012 року не було вирішено в установленому порядку, у Виконавчого комітету Вишневої міської ради не було законних підстав для своєчасного отримання та перерахування бюджетних коштів за користування нежитловим приміщенням за адресою: Київська область, м. Вишневе, вул. Святошинська, 29.

Також відповідач зазначив, що згідно Акту звірки розрахунків, складеного між Державною установою «Український дім фарфорово-фаянсової промисловості» та Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області станом на 31.08.2022 року підтверджується наявність заборгованості згідно Додаткового договору № 1 від 05.01.2016 року до Договору № 1347 від 19.11.2012 року в розмірі 525 646,18 грн.

Також відповідач просить врахувати, що в даний період Вишнева міська рада працює в особливих умовах - умовах воєнного стану, забезпечуючи здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту громадської безпеки і порядку, тому Виконавчий комітет Вишневої міської ради просить суд при розгляді справи забезпечити рівність сторін та попередити безпідставне стягнення бюджетних коштів.

З наведеного суд зазначає, що наразі всі державні органи та суб`єкти господарювання працюють в особливих умовах - умовах воєнного стану.

Враховуючи, що відповідач користувався орендованим приміщенням, за таке користування мала сплачуватись орендна плата, що є обґрунтованою підставою для стягнення наведеної у позові заборгованості.

Крім того, відповідачем не надано доказів звернення до позивача з проханнями чи пропозиціями продовження Договору оренди, не надано доказів вжиття заходів щодо належного повернення майна з оренди. Наведений у позові період користування орендованим приміщенням відповідачем не заперечено та не спростовано.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Згідно з частинами 1, 2 статті 284 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з статетю 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Відповідно до статті 785 Цивільного кодексу України обов`язки наймача у разі припинення договору найму у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Відповідно до правового висновку викладеного в постанові Верховного Суду України від 20.11.2012 року у справі №3-54гс12, за змістом ст. 629, ч. 3 ст. 653, ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України вимога про стягнення орендної плати за період фактичного користування орендованим приміщенням після розірвання (припинення) договору оренди є правомірною.

На підставі частини 2 статті 617 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 218 Господарського кодексу України, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується прострочена заборгованість відповідача в сумі 525 646,18 грн., тому позовні вимоги обґрунтовані, відповідачем не спростовані і підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними у розумінні ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державної установи «Український дім фарфорово-фаянсової промисловості» до Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про стягнення 525 646,18 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вулиця Святошинська, 29, ) на користь Державної установи «Український дім фарфорово-фаянсової промисловості» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вулиця Святошинська, 29, Код ) заборгованість по орендній платі у розмірі 525 646,18 грн. та 7884,70 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 07.04.2023 року