ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" квітня 2023 р.м. Одеса Справа № 923/1205/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О.А., за участю секретаря судового засідання Ващенко О. В., розглянувши матеріали справи № 923/1205/20

за позовом: Чаплинського сільського споживчого товариства, Херсонська область, смт. Чаплинка,

до відповідача-1: Чаплинської селищної ради, Херсонська область, смт.Чаплинка,

відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Жогло Альони Сергіївни, Херсонська область, смт. Чаплинка,

відповідача-3: Виконавчого комітету Чаплинської селищної ради, Херсонська область, смт. Чаплинка,

про визнання незаконним та скасування рішення, припинення права власності, скасування державної реєстрації права власності

з підстав прийняття рішення та здійснення державної реєстрації права власності з порушеннями чинного законодавства

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

СУТЬ СПОРУ: У листопаді 2020 року до Господарського суду Херсонської області надійшла позовна заява Чаплинського сільського споживчого товариства (далі - позивач) з вимогами (у редакції заяви позивача від 01.12.2020 вх. № 9 166/20) визнати незаконним та скасувати підпункт 2.12 пункту 2 та виключити з пункту 3 слова " ОСОБА_1 " рішення виконавчого комітету Чаплинської селищної ради Херсонської області від 26.03.2020 № 23 (спірне рішення) та припинити право власності ОСОБА_1 на магазин, літ. "А" загальною площею 138,3 кв. м, магазин, літ. "Б" загальною площею 102,5 кв. м, магазин, літ. "В" загальною площею 80,8 кв. м, розташовані на АДРЕСА_1 .

23.12.2020 року за вх. № 9843/20 на адресу Господарського суду Херсонської області надійшла заява Чаплинського ССТ від 22.12.2020 про уточнення змісту позовних вимог. У зазначеній заяві позивачем викладено позовні вимоги у новій редакції та доповнено їх вимогою про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, номер запису 36376935.

Господарський суд Херсонської області в ухвалі від 12.01.2021 у справі № 923/1205/20 відмовив у задоволенні заяви позивача про уточнення позовних вимог, виходячи з того, що за заявою про уточнення змісту позовних вимог позивачем заявлено ще одну вимогу про скасування державної реєстрації права власності.

29.12.2020 року на адресу Господарського суду Херсонської області за вх. № 10036/20 надійшло клопотання ФОП Жогло А. С. про закриття провадження у справі, мотивоване тим, що справа в частині спору із виконавчим комітетом Чаплинської селищної ради не належить до розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 27.01.2021 залучено до участі у справі співвідповідача - виконавчий комітет Чаплинської селищної ради.

23.02.2021 року за вх. № 1502/21 на адресу Господарського суду Херсонської області надійшли письмові пояснення позивача до клопотання про закриття провадження у справі, в яких Чаплинське ССТ наголосило, що між ним та відповідачем ФОП Жогло А. С. склався цивільно-правовий спір, адже договір щодо торгівельного місця став підставою для зміни нумерації об`єкта.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 13.04.2021 року по цій справі:

- закрито провадження у справі в частині позовних вимог Чаплинського ССТ до виконавчого комітету Чаплинської селищної ради про визнання незаконним та скасування підпункту 2.12 пункту 2 і виключення з пункту 3 слова "Жогло А. С." рішення виконавчого комітету Чаплинської селищної ради від 26.03.2020 № 23;

- відмовлено у задоволенні позовних вимог Чаплинського ССТ до Чаплинської селищної ради про визнання незаконним та скасування підпункту 2.12 пункту 2 і виключення з пункту 3 слова "Жогло А.С." рішення виконавчого комітету Чаплинської селищної ради від 26.03.2020 № 23;

- відмовлено у задоволенні позовних вимог Чаплинського ССТ до ФОП Жогло А. С. про припинення права власності ОСОБА_1 на магазин літ. "А" загальною площею 138,3 кв. м, магазин літ. "Б" загальною площею 102,5 кв. м, магазин літ. "В" загальною площею 80,8 кв. м, які розташовані на вул. Грушевського, 75-А/14/1 у смт Чаплинка Чаплинського району Херсонської області Чаплинського району Херсонської області.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.08.2021 року рішення Господарського суду Херсонської області від 13.04.2021 року у справі № 923/1205/20 скасовано; позовні вимоги Чаплинського ССТ до ФОП Жогло А. С., виконавчого комітету Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області задоволено; визнано незаконним та скасовано підпункт 2.12 пункту 2 та виключено з пункту 3 слова "Жогло А.С." рішення виконавчого комітету Чаплинської селищної ради від 26.03.2020 № 23; скасовано державну реєстрацію права власності (номер запису 36376935) та припинено право власності ОСОБА_1 на магазин під літерою "А" загальною площею 138,3 кв. м, магазин під літерою "Б" загальною площею 102,5 кв. м, магазин під літерою "В" загальною площею 80,8 кв. м, які розташовані на вул. Грушевського, 75-А/14/1 у смт Чаплинка Чаплинського району Херсонської області.; у задоволенні позовних вимог Чаплинського ССТ до Чаплинської селищної ради відмовлено.

Постановою Верховного суду від 05.07.2022 року вказані Рішення Господарського суду Херсонської області від 13.04.2021 року та Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.08.2021 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до місцевого господарського суду.

При цьому Верховний суд звернув увагу на наступне:

"Отже, ГПК України не передбачає можливість включення до резолютивної частини рішення висновків з питань, не пов`язаних з вирішенням справи по суті. Як вже зазначалось вище у цій постанові, висновки з такого питання викладаються у формі ухвали (частина 4 статті 231, частини 2 статті 232 ГПК України), яка приймається у виді окремого процесуального документа і можуть постановлюватися одночасно з рішенням суду. Тому вирішення судом у резолютивній частині рішення питання про закриття провадження у справі в частині вимог є порушенням норм процесуального права. Таке порушення не призвело до ухвалення незаконного рішення та не є підставою для його скасування.

Водночас Верховний Суд зауважив, що лише висновок суду першої інстанції про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково свідчить про вирішення спору по суті розглянутих вимог. Натомість у тому випадку, коли в резолютивній частині судового рішення зазначається про закриття провадження у справі щодо частини із заявлених вимог у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, спір по суті у відповідній частині не вирішується, навіть якщо розгляд справи по суті закінчується ухваленням рішення суду, без постановлення відповідної ухвали як окремого процесуального документа.

Подібну за змістом правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 19.02.2020 у справі № 903/181/19.

Підсумовуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що незважаючи на форму ухвалення висновку про закриття провадження, як-то в окремій ухвалі суду або у резолютивної частини рішення суду, очевидним є те, що такий висновок не пов`язаний з вирішенням справи (позовних вимог) по суті, а таке рішення є ухвалою, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Проте у справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого господарського суду в частині закриття провадження, не надав належної оцінки тому, що справа в зазначеній частині позовних вимог місцевим господарським судом не вирішувалася та помилково не розглянув питання щодо часткового скасування такого судового рішення відповідно до положень пункту 6 статті 275 ГПК України з направленням справи у відповідній частині для продовження розгляду до суду першої інстанції, а розглянув справу у відповідній частині по суті.

При цьому відповідно до положень частини 5 статті 269 ГПК України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Отже, висновки апеляційного господарського суду щодо розгляду по суті вимог позовної заяви про визнання незаконним, скасування підпункту 2.12 пункту 2 та виключення з пункту 3 слова "Жогло А. С." рішення виконавчого комітету Чаплинської селищної ради від 26.03.2020 № 23 є передчасними, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції у відповідній частині постановлено з порушенням норм процесуального права.

Ураховуючи наведене та те, що місцевий господарський суд помилково відніс розгляд зазначених позовних вимог до компетенції адміністративного суду, справа у зазначеній частині має бути передана на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи господарському суду слід взяти до уваги те, що спір у наведеній частині позовних вимог підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, вжити всіх передбачених законом засобів для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, прав і обов`язків сторін і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством прийняти відповідне рішення."

08.08.2022 року справа надійшла до Господарського суду Одеської області та в порядку авторозподілу призначена до розгляду судді Демешину О. А.

Ухвалою від 10.08.2022 року Господарський суд Одеської області прийняв у складі судді Демешина О. А. прийняв справу до свого провадження, ухвалив справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначив дату та час підготовчого провадження та запропоновував учасникам справи надати суду в строк до 23.09.2022 року письмові пояснення по суті спору, з урахуванням Постанови Верховного суду від 08.08.2022 року по цій справі.

Ухвалою від 21.02.2023 року суд закрив підготовче засідання та призначив справу до розгляду по суті у судовому засідання.

Під час розгляду справи частина судових засідань не відбулась у зв`язку із відсутністю електропостачання в приміщенні Господарського суду Одеської області, та у зв`язку із оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги про що складались відповідні довідки. З метою належного повідомлення Відповідачів про розгляд цієї справи, суд, на підставі пункту 21 Перехідних положень ГПК України та статті 3, 121 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 N 1207-VII, розмістив відповідні оголошення, тобто Відповідача було належним чином повідомлено про розгляд справи Господарським судом Одеської області, тобто суд вживав заходів для належного повідомлення всіх учасників справи про розгляд справи Господарським судом, в тому числі шляхом публікації оголошень на офіційному сайті суду.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ХС XVIII від 24.02.1994 Чаплинському ССТ Радою народних депутатів Чаплинського району Херсонської області України було надано у постійне користування земельну ділянку площею 2,45 га в межах згідно з планом землекористування. На плані землекористування земельна ділянка, що передана в постійне користування, зазначена як ринок.

На вказаній земельній ділянці розташований ринок, про що свідчить реєстраційне посвідчення № , видане Головним управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Постановою правління Чаплинського ССТ від 15.11.2018 № 18 було вирішено надати в оренду ФОП Жогло Альоні Сергіївні для здійснення торгівельної діяльності торгівельні місця на земельній ділянці Чаплинського ССТ.

Згідно з постановою правління Чаплинського ССТ від 15.11.2018 № 20 вирішено надати в оренду ФОП Жогло А.С. 188 торгівельних місць (375 кв. м) на земельній ділянці Чаплинського ССТ для встановлення тимчасових споруд для здійснення торгівельної діяльності.

Надалі, між Чаплинським ССТ (орендодавець) та ФОП Жогло А. С. (орендар) укладено договір оренди торгівельного місця Чаплинського ринку № 169 (далі - договір № 169) із терміном дії з 01.05.2019р. до 01.05.2029р.

За умовами пункту 1.1 договору № 169 предметом останнього є надання Орендодавцем у тимчасове платне користування Орендарю для провадження торгівельної діяльності та/або надання послуг промисловими товарами торгівельного місця № 169 загальною площею 375кв.м, що розташоване на території ринку за адресою: Грушевського, 75а/14.

Під поняттям "торгівельне місце" у даному договорі розуміється торгівельна площа, зокрема, замощені чи заасфальтовані ділянки території ринку, встановлені згідно з планом території ринку розмірів для здійснення продажу товарів та/або надання послуг суб`єктами господарювання чи фізичними особами у павільйонах і спорудах з прилавків (столів), транспортних засобів, причепів, візків (у тому числі ручних), у контейнерах, кіосках, палатках, інших малих архітектурних формах.

Пунктами 1.2, 1.3 договору № 169 передбачено, що передача об`єкта оренди в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на цей об`єкт. Власником майна залишається Орендодавець. Об`єкт оренди надається Орендодавцем у тимчасове платне користування Орендарю для провадження торговельної діяльності промисловими товарами та/або надання послуг зі здійснення торгівельної діяльності.

В силу пунктів 2.1, 2.2 договору № 169 Орендодавець передає Орендарю об`єкт оренди протягом 3 робочих днів після укладання цього договору за актом приймання-передачі, який є невід`ємною частиною цього договору та в якому сторони зазначають стан об`єкта оренди на момент передачі. Обов`язок зі складання акту приймання-передачі покладається на Орендодавця. Орендар набуває права користування об`єктом оренди з моменту підписання акта приймання-передачі.

У підпункті 4.3.2 пункту 4.3 договору № 169 визначено, що Орендодавець зобов`язується використовувати об`єкт оренди за його цільовим призначенням відповідно до пункту 1.3 договору, не змінювати групу товару і вид послуг, не використовувати торгівельне місце як складське приміщення. При зміні виду діяльності, групи товарів або виду послуг Орендар має право на укладення договору оренди іншого торговельного місця, що відповідає такому виду діяльності (за наявності такого).

29.05.2019 року Відділом містобудування та комунального майна Чаплинської селищної ради на замовлення ОСОБА_1 видано паспорт прив`язки групи тимчасових споруд (п`ять торгових павільйонів промислових товарів) для провадження підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_2 , строком дії до 01.03.2029 року та два паспорти прив`язки групи тимчасових споруд (три торгові павільйони промислових товарів) для провадження підприємницької діяльності за адресою: АДРЕСА_2 , строком дії до 01.03.2029 року.

26.03.2020 року Виконавчим комітетом Чаплинської селищної ради прийнято рішення №23 "Про внесення змін до рішень виконавчого комітету та поштових адрес".

Згідно з преамбулою цього рішення останнє було прийнято з метою приведення у відповідність поштових адрес об`єктів нерухомого майна, яке розташоване в межах вулиць Гагаріна, Грушевського, Кримська, Меліораторів, Партизанської, Спартака, Шевченка, Шкільної, Франка в смт Чаплинка, вулиць Центральної, Шевченка та Першотравної в с. Преображенка Чаплинського району Херсонської області.

Відповідно до підпункту 2.12 пункту 2 вказаного рішення на підставі заяви ОСОБА_1 та наданих документів (договір оренди торгівельного місця Чаплинського ринку "Чаплинське споживче товариство", розташованого за адресою: вул. Грушевського, № 75"а"/14, смт Чаплинка Чаплинський район Херсонська обл.) вирішено зміни поштову адресу з: " АДРЕСА_2 " на: " АДРЕСА_1 ".

Пунктом 3 спірного рішення виконавчого комітету Чаплинської селищної ради було доручено низці громадян, у тому числі і ОСОБА_1 , привести у відповідність з цим рішенням технічну та правоустановчу документацію на об`єкт нерухомого майна, звернувшись до державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно для перереєстрації документів з новою поштовою адресою нерухомого майна; внести зміни до технічного паспорта в технічному бюро інвентаризації; внести уточнюючу інформацію до державного земельного кадастру в частині зміни місця розташування земельних ділянок (у разі наявності права власності на земельну ділянку).

В адресованій позивачу заяві від 21.07.2020 року № 1 ОСОБА_1 повідомила про набуття нею права власності на об`єкт нерухомого майна - магазин за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим з метою реалізації конституційного права користування землею та формування нової земельної ділянки для відведення її в оренду просила надати письмову нотаріально засвідчену згоду землекористувача на вилучення з постійного користування Чаплинського ССТ згідно з державним актом серії ХС № 50 від 24.02.1994 року на право постійного користування землею площею 2,45 га земельної ділянки площею 0,05 га, на якій розташований належний ОСОБА_1 об`єкт нерухомості вищенаведений магазин.

Листом від 18.08.2020 року № 75 позивач повідомив ОСОБА_1 про відмову у задоволенні її заяви від 21.07.2020 року № 1, у зв`язку з тим, що об`єкт останньої розташований на земельній ділянці, яка знаходиться у постійному користуванні Чаплинського ССТ, при цьому надання нотаріально засвідченої згоди землекористувача на вилучення земельної ділянки з постійного користування землею суперечить чинному законодавству.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.04.2020 № 207907807 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 05.11.2020 №231191094 вбачається, що 24.04.2020 проведено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на магазини за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 254; складові частини об`єкта нерухомого майна: магазин під літерою "А" загальною площею 138,3кв.м, магазин під літерою "Б" загальною площею 102,5 кв. м та магазин під літерою "В" загальною площею 80,8 кв. м). Підставами для державної реєстрації права власності зазначено: видані Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області декларації про готовність об`єкта до експлуатації ХС15 від 29.02.2020, ХС36 від 08.03.2020 та ХС75 без дати, виданий Чаплинською селищною радою витяг з рішення від 26.03.2020 року № 23 та виданий Приватним підприємством "САЛЕНА" технічний паспорт б/н від 16.04.2020 року.

Чаплинське ССТ звернулося до Чаплинського селищного голови з листом від 28.08.2020 року № 80, в якому просило негайно скасувати рішення від 26.03.2020 № 23 щодо зміни поштової адреси: " АДРЕСА_2 ", посилаючись на те, що таким рішенням орган місцевого самоврядування протиправно втрутився в господарську діяльність позивача.

У відповідь на вищенаведене звернення Чаплинський селищний голова листом від 15.09.2020 року № 1694/02-19 повідомив позивача про те, що рішення виконавчого комітету Чаплинської селищної ради від 26.03.2020 року № 23 стало підставою для реєстрації права власності фізичної особи на магазини за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим орган місцевого самоврядування не має можливості скасувати таке рішення, натомість Чаплинське ССТ може вирішити питання про скасування даного рішення виконавчого комітету в судовому порядку. Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з позовом у цій справі.

Отже, фактично позов ґрунтується на тому, що: номер поштової адреси, позбавило Чаплинське ССТ права на отримання прибутку від здачі в оренду майна та фактично позбавило права на вільне користування частиною земельної ділянки, змінило правовідносини, які склалися між Чаплинським ССТ та ФОП ОСОБА_1 щодо оренди торгівельного місця, оскільки змінило суть договору оренди. Позивач наголошував, що спірне рішення в оскаржуваній частині є таким, що порушує нормальне ведення господарської діяльності та право позивача на користування земельною ділянкою, отримання орендної плати за оренду торгівельного місця. За твердженнями позивача, положеннями Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено неможливість присвоєння або зміни адреси тимчасової споруди, а також неможливість присвоєння адреси торгівельному місцю.

Відповідач-2 вказує, що присвоєння поштових адрес не є дією, яка створює, припиняє або змінює цивільні або господарські правовідносини. Присвоєння або зміна поштової адреси є реалізацією владних (управлінських) функцій суб`єкта владних повноважень.

Відповідача-1 зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки рішення виконавчого комітету Чаплинської селищної ради №23 від 26.03.2020 року, а саме п.п.2.12 п.2 та п.3 в частині, яка стосується ОСОБА_1 , прийнято без урахування фактичних обставин справи та з порушенням вимог законодавства.

Заслухавши пояснення сторін надані під час розгляду справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, з огляду на наступне.

Як вбачається з позовної заяви в редакції, доданій до заяви б/н від 26.11.2020 року (вх.№9166/20 від 01.12.2020), позивач просив визнати незаконним та скасувати підпункт 2.12 пункту 2 та виключити з пункту 3 слова " ОСОБА_1 " рішення Виконавчого комітету Чаплинської селищної ради №23 від 26.03.2020 року, а також припинити право власності ОСОБА_1 на магазин літ. "А" загальною площею 138,3 кв.м, магазин літ. "Б" загальною площею 102,5 кв.м і магазин літ. "В" загальною площею 80,8 кв.м, які розташовані по АДРЕСА_1 .

В подальшому 23.12.2020 року, тобто до закінчення підготовчого провадження у даній справі, позивачем до суду першої інстанції було подано заяву про уточнення змісту позовних вимог б/н від 22.12.2020 (вх.№9843/20 від 23.12.2020), в якій Чаплинське сільське споживче товариство доповнило позов вимогою про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на магазин літ. "А" загальною площею 138,3 кв.м, магазин літ. "Б" загальною площею 102,5 кв.м і магазин літ. "В" загальною площею 80,8 кв.м, які розташовані по АДРЕСА_1 (номер запису: 36376935).

При цьому, процесуальним законом не передбачено право позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, тому у разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Аналогічний висновок Верховного Суду викладено в постанові від 17.08.2021 у справі №910/19210/15.

Отже, позивачу надане безпосередньо процесуальним законом право змінювати предмет позову до закінчення підготовчого провадження. Між тим вказана заява за своїм змістом та природою є заявою про зміну предмета позову. При цьому позивач не змінював підстави позову, а лише виклав позовні вимоги у редакції, що відповідає належно обраному способу захисту з урахуванням приписів частини третьої статті 26 Закону України "Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та ї обтяжень".

Тому, суд розглядає позовні вимоги із врахуванням вищенаведених уточнень (б/н від 22.12.2020 (вх.№9843/20 від 23.12.2020).

По-друге, вирішуючи питання щодо юрисдикції спору у цій справі, що пов`язаний з вимогами про визнання незаконним та скасування підпункту 2.12 пункту 2 та виключення з пункту 3 слова " ОСОБА_1 " рішення від 26.03.2020 № 23 виконавчого комітету Чаплинської селищної ради, Суд виходить з наступного.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до положень статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

У силу положень частини 1 статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства - цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

ГПК України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 ГПК України).

Для віднесення справи до господарської юрисдикції суду необхідно визначити, чи правовідносини та спір є господарськими. Зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих ЦК України, Господарським кодексом України (далі - ГК України), іншими актами господарського і цивільного законодавства, і по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори, сторонами яких у судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено процесуальним законом.

Отже, в порядку господарського судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Натомість завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У пунктах 1, 2, 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) наведено такі визначення:

- адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

- публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

- суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Статтями 2, 4, 19 КАС України визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, іншим суб`єктом при здійсненні публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

З аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що до адміністративної юрисдикції відносяться справи, які виникають зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Аналогічну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.01.2019 у справі № 910/20323/17.

Також, суд приймає до уваги, що майно, право власності на яке оспорюється Позивачем, використовується Відповідачем 2 з метою ведення господарської діяльності.

Згідно із частинами 1 та 4 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України).

Як убачається зі змісту позовної заяви Чаплинського ССТ, позивач просив визнати незаконним та скасувати підпункт 2.12 пункту 2 і виключити з пункту 3 слова "Жогло А.С." рішення виконавчого комітету Чаплинської селищної ради від 26.03.2020 № 23, мотивуючи таку вимогу тим, що спірне рішення органу місцевого самоврядування, яке було прийнято з порушення вимог чинного законодавства, стало однією з підстав (головною підставою, оскільки без зміни адреси державна реєстрація права власності не була б проведена) для проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на магазин під літ. "А" загальною площею 138,3 кв. м, магазин під літ. "Б" загальною площею 102,5 кв. м і магазин під літ. "В" загальною площею 80,8 кв. м, які розташовані АДРЕСА_1 Чаплинського району Херсонської області (номер запису: 36376935), внаслідок чого позивач протиправно позбавлений права на вільне користування частиною земельної ділянки, постійним землекористувачем якої він є.

Підсумовуючи наведене, Суд зазначає, що підґрунтям і метою пред`явлення зазначеної позовної вимоги, зокрема, є оспорювання цивільного права особи, яке виникло в результаті реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

Відносини, пов`язані з набуттям та реалізацією права власності суб`єктом господарської діяльності, регулюються, зокрема, Цивільним і Господарським кодексами України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 133 ГК України основу правового режиму майна суб`єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права -право господарського відання, право оперативного управління. Господарська діяльність може здійснюватися також на основі інших речових прав (права володіння, користування тощо), передбачених ЦК України.

Частиною 4 статті 147 ГК України передбачено, що право власності та інші майнові права суб`єкта господарювання захищаються у спосіб, зазначений у статті 20 цього Кодексу, серед яких, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів.

У силу пункту 6 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

За умовами пункту 10 частини 2 статті 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина 1 статті 21 ЦК України).

Рішення суб`єкта владних повноважень може оспорюватися з огляду на його законність, а вимога про визнання такого рішення незаконним і його скасування - розглядатися за правилами господарського судочинства, якщо внаслідок реалізації такого рішення у певної особи виникло цивільне право і спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У цьому разі вказану вимогу можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України (статтею 20 ГК України) та пред`являти до суду для розгляду за правилами господарського судочинства, якщо фактично метою заявлення зазначеної позовної вимоги є оспорювання речового права (права власності), що виникло внаслідок реалізації відповідного рішення суб`єкта владних повноважень.

Отже, позивач оскаржує рішення суб`єкта владних повноважень, прийняте за результатами розгляду заяви фізичної особи, яка в подальшому на підставі цього оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування здійснила державну реєстрацію свого цивільного права - права власності. За таких підстав суд дійшов висновку про те, що у даній справі наявний спір про право між Чаплинським ССТ та ФОП Жогло А. С. щодо нерухомого майна, який повинен розглядатися в порядку господарського судочинства, у т.ч., приймаючи до уваги, що майно правовласності на яке оспорюється, - використовується для ведення господарської діяльності.

Щодо суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Як було вказано вище, відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ХС XVIII від 24.02.1994 року Чаплинському сільському споживчому товариству Радою народних депутатів Чаплинського району Херсонської області України було надано у постійне користування земельну ділянку площею 2,45 га в межах згідно з планом землекористування, на якій згідно з реєстраційним посвідченням № розміщений ринок.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право постійного користування земельною ділянкою є речовим правом.

Право постійного користування регламентується насамперед статтею 92 Земельного кодексу України, частиною першою якої передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

За змістом частин першої та другої статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради надають земельні ділянки у постійне користування юридичним особам із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з частиною першою статті 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

З наведених приписів законодавства вбачається, що Чаплинське сільське споживче товариство як постійний користувач земельної ділянки, наданої Радою народних депутатів Чаплинського району Херсонської області України, наділений правомочностями володіння та користування даною земельною ділянкою, а також правом спорудження на ній жилих будинків, виробничих та інших будівель і споруд.

Водночас нормами Земельного кодексу України не регламентовані відносини щодо набуття права власності на майно, збудоване на земельній ділянці, яка належить особі на праві постійного користування, тому до відносин щодо права постійного користування землею, наданою для забудови, за аналогією закону слід застосовувати норми глави 34 "Право користування чужою земельною ділянкою для забудови" Цивільного кодексу України.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на важливість принципу superficies solo cedit (збудоване на поверхні слідує за землею). Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України, інших положеннях законодавства (пункт 8.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 року у справі №910/18560/16).

За таких обставин, не допускається набуття права власності на об`єкти нерухомого майна особою, яка не має права власності або іншого речового права на земельну ділянку, яке передбачає можливість набуття права власності на будівлі, споруди, розташовані на такій земельній ділянці.

Отже, виходячи з принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди право власності набуває той, хто має речове право на землю. Оскільки суб`єктом права постійного користування земельною ділянкою є Чаплинське сільське споживче товариство, тобто саме йому надане право будівництва на цій ділянці, то лише дане товариство і набуває права власності на збудовані на такій земельній ділянці об`єкти.

Такий висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 16.02.2021 року у справі №910/2861/18.

Як вже було встановлено судами та не спростовано сторонами при новому розгляді справи, ні власником земельної ділянки, ні постійним землекористувачем не передавалась відповідачеві земельна ділянка, на якій ним було зведено об`єкти нерухомого майна (магазини), що свідчить про самочинний характер вказаного будівництва.

Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, в силу приписів частини другої статті 376 Цивільного кодексу України не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного.

Саме такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 року у справі №916/2791/15.

Так, у позовній заяві Чаплинське сільське споживче товариство зазначає про те, що рішення Виконавчого комітету Чаплинської селищної ради №23 від 26.03.2020, яким змінено номер поштової адреси тимчасової споруди, та подальше набуття Фізичною особою-підприємцем Жогло Альоною Сергіївною права власності на магазини за адресою: Херсонська обл., Чаплинський р-н, смт. Чаплинка, вул. Грушевського, 75-а/14/1, позбавили позивача права на вільне користування частиною земельної ділянки, постійним землекористувачем якої він є, що, власне, і зумовило необхідність звернення позивача до суду з даним позовом про визнання незаконним та скасування рішення, припинення права власності, скасування державної реєстрації права власності.

Як зазначалося вище, пунктом 1.1 укладеного між Чаплинським сільським споживчим товариством ("Орендодавець") та Фізичною особою-підприємцем Жогло Альоною Сергіївною ("Орендар") договору №169 передбачено, що предметом останнього є надання Орендодавцем у тимчасове платне користування Орендарю для провадження торгівельної діяльності та/або надання послуг промисловими товарами торгівельного місця №169 загальною площею 375 кв.м, що розташоване на території ринку за адресою: Грушевського, 75а/14. Під поняттям "торгівельне місце" у даному договорі розуміється - торгівельна площа, зокрема, замощені чи заасфальтовані ділянки території ринку, встановлених згідно з планом території ринку розмірів для здійснення продажу товарів та/або надання послуг суб`єктами господарювання чи фізичними особами у павільйонах і спорудах з прилавків (столів), транспортних засобів, причепів, візків (у тому числі ручних), у контейнерах, кіосках, палатках, інших малих архітектурних формах.

У пунктах 1.2, 1.3 договору №169 узгоджено, що передача об`єкта оренди в оренду не тягне за собою виникнення у Орендаря права власності на цей об`єкт. Власником майна залишається Орендодавець. Об`єкт оренди надається Орендодавцем у тимчасове платне користування Орендарю для провадження торговельної діяльності промисловими товарами та/або надання послуг зі здійснення торгівельної діяльності.

29.05.2019 Відділом містобудування та комунального майна Чаплинської селищної ради на замовлення ОСОБА_1 було видано паспорт прив`язки групи тимчасових споруд (п`ять торгових павільйонів промислових товарів) для провадження підприємницької діяльності за адресою: смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області, вул. Грушевського, 75а/14 строком дії до 01.03.2029 та два паспорти прив`язки групи тимчасових споруд (три торгові павільйони промислових товарів) для провадження підприємницької діяльності за адресою: смт. Чаплинка Чаплинського району Херсонської області, вул. Грушевського, 75а/14 строком дії до 01.03.2029.

При цьому 26.03.2020 Виконавчим комітетом Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області було прийнято рішення №23 "Про внесення змін до рішень виконавчого комітету та поштових адрес", згідно з преамбулою якого останнє було прийнято з метою приведення у відповідність поштових адрес об`єктів нерухомого майна, яке розташоване в межах вулиць Гагаріна, Грушевського, Кримська, Меліораторів, Партизанська, Спартака, Шевченко, Шкільна, Франко в смт. Чаплинка, вулиць Центральної, Шевченка та Першотравнева с. Преображенка Чаплинського району Херсонської області.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності регламентовані Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Адресою об`єкта нерухомого майна є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості (частина перша статті 263 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Згідно з частиною третьою статті 263 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" адреса присвоюється об`єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Адреса не присвоюється: 1) тимчасовим спорудам; 2) будівлям та спорудам, що є приналежністю відповідної будівлі або споруди або їх складовою частиною; 3) іншим об`єктам нерухомого майна, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку присвоєння адрес об`єктів нерухомого майна. Порядок присвоєння адрес, визначений цим Законом, не поширюється на земельні ділянки.

Тимчасова споруда для провадження підприємницької діяльності не є об`єктом нерухомого майна та в будь якому випадку право на неї не може бути зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Отже, чинним законодавством встановлено заборону присвоєння адреси тимчасовим спорудам, до яких, зокрема, належать і торгові павільйони промислових товарів.

Відповідно до частини дванадцятої статті 263 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" для зміни адреси щодо закінченого будівництвом об`єкта у разі його об`єднання, поділу або виділення частки (крім квартири, житлового або нежитлового приміщення тощо) подаються такі документи:

1) заява власника (співвласників) закінченого будівництвом об`єкта про зміну адреси із зазначенням прізвища, імені, по батькові власника (співвласників) та реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності) - для фізичної особи або найменування та ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - для юридичної особи, відомостей про адресу, ідентифікатор закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор до подання заяви), реєстраційного номера об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (у разі якщо право власності на об`єкт зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно);

2) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його об`єднання, поділу або виділення частки, - у разі, якщо право власності на об`єкт не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

3) копія договору про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду - у разі, якщо об`єкт перебуває у спільній власності;

4) документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків, якщо об`єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу, об`єднання або виділення без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення), - у разі, якщо відомості про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта не внесено до Реєстру будівельної діяльності;

5) технічний паспорт на новостворений об`єкт нерухомого майна - у разі, якщо технічний паспорт створений без використання Реєстру будівельної діяльності;

6) копія документа, що посвідчує особу заявника, - у разі подання документів поштовим відправленням;

7) копія документа, що засвідчує повноваження представника, - у разі подання документів представником поштовим відправленням або в електронній формі.

Копії документів, що подаються для зміни адреси об`єкта нерухомого майна, засвідчуються заявником (його представником).

Між тим зі змісту підпункту 2.12 пункту 2 рішення Виконавчого комітету Чаплинської селищної ради №23 від 26.03.2020 вбачається, що всупереч вимогам вищенаведеної норми рішення про зміну поштової адреси було прийняте виключно на підставі заяви ОСОБА_1 , до якої було додано лише договір оренди торгівельного місця Чаплинського ринку "Чаплинське споживче товариство", розташованого за адресою: вул. Грушевського, №75"а"/14, смт. Чаплинка, Херсонська область.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на доведеність позивачем невідповідності оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування приписам Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", суд вважає, що позовної вимоги Чаплинського сільського споживчого товариства до Виконавчого комітету Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області про визнання незаконним та скасування підпункту 2.12 пункту 2 та пункту 3 в частині, що стосується ОСОБА_1 , рішення Виконавчого комітету Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області №23 від 26.03.2020 року підлягають задовленню.

При цьому, вищенаведена позовна вимога про визнання недійсним та скасування рішення №23 від 26.03.2020 в частині окремих пунктів заявлена Чаплинським сільським споживчим товариством не лише до Виконавчого комітету Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області та до Фізичної особи-підприємця Жогло Альони Сергіївни, але і до Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області.

Відповідно до статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

За змістом частини другої статті 48 Господарського процесуального кодексу України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що право визначення відповідача у справі належить позивачу.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

По суті, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним необхідно встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Встановлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Крім того суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу.

При цьому пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог.

Таким чином, беручи до уваги те, що оскаржуване позивачем рішення №23 від 26.03.2020 було прийнято саме Виконавчим комітетом Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області, який є окремим виконавчим органом вказаної селищної ради та самостійною юридичною особою, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, колегія суддів зазначає про те, що Чаплинська селищна рада Чаплинського району Херсонської області не є належним відповідачем у даній справі за вказаною вимогою, тим більше, що позивачем взагалі не конкретизовано, які саме права та охоронювані інтереси останнього були порушені безпосередньо селищною радою.

За таких обставин, суд вважає, що в цій частині позовних вимог Чаплинського сільського споживчого товариства до Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області у задоволенні позову слід відмовити.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, регламентовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав встановлені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015.

Згідно з пунктом 41 вищенаведеного Порядку для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом (стаття 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно до абзаців 1-3 частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

З матеріалів справи вбачається, що 24.04.2020 було проведено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на магазини за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 254; складові частини об`єкта нерухомого майна: магазин "А" загальною площею 138,3 кв.м, магазин "Б" загальною площею 102,5 кв.м та магазин "В" загальною площею 80,8 кв.м).

Підставами для державної реєстрації права власності зазначено: видані Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області декларації про готовність об`єкта до експлуатації ХС15 від 29.02.2020, ХС36 від 08.03.2020 та ХС75 без дати, виданий Чаплинською селищною радою витяг з рішення №23 від 26.03.2020 та виданий Приватним підприємством "САЛЕНА" технічний паспорт б/н від 16.04.2020, про що свідчать витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №207907807 від 30.04.2020 та інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №231191094 від 05.11.2020.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на визнання незаконним і скасування підпункту 2.12 пункту 2 та пункту 3 в частині, що стосується ОСОБА_1 , рішення Виконавчого комітету Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області №23 від 26.03.2020, яке стало підставою та надало можливість провести за позивачем державну реєстрацію права приватної власності на спірні магазини, беручи до уваги той факт, що відповідачем за відсутності згоди як власника земельної ділянки, так і постійного землекористувача, було зведено на ній об`єкти нерухомого майна (самочинне будівництво), суд дійшов висновку про необхідність скасування державної реєстрації права власності (номер запису 36376935) та припинення права власності ОСОБА_1 на магазин під літерою "А" загальною площею 138,3 кв.м, магазин під літерою "Б" загальною площею 102,5 кв.м, магазин під літерою "В" загальною площею 80,8 кв.м, які розташовані по АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим позов Чаплинського сільського споживчого товариства в частині зазначених позовних вимог, заявлених до Фізичної особи-підприємця Жогло Альони Сергіївни, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з покладенням на Фізичну особи-підприємця Жогло Альону Сергіївну та Виконавчий комітет Чаплинської селищної ради судових витрат пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати незаконним та скасувати підпункт 2.12 пункту 2 та виключити з пункту 3 слова " ОСОБА_1 " рішення Виконавчого комітету Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області №23 від 26.03.2020.

3. Скасувати державну реєстрацію права власності (номер запису 36376935) та припинити право власності ОСОБА_1 на магазин під літерою "А" загальною площею 138,3 кв.м, магазин під літерою "Б" загальною площею 102,5 кв.м, магазин під літерою "В" загальною площею 80,8 кв.м, які розташовані по АДРЕСА_1 .

4. У задоволенні позовних вимог Чаплинського сільського споживчого товариства до Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області відмовити.

5. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Жогло Альони Сергіївни ( АДРЕСА_3 ; НОМЕР_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Чаплинського сільського споживчого товариства (вул. Паркова, 44, смт Чаплинка, Чаплинського району, Херсонської області; код - 0177069): 2102 гривні судового збору.

6. Стягнути з Виконавчого комітету Чаплинської селищної ради Чаплинського району Херсонської області (вул. Паркова, 44, смт Чаплинка, Чаплинського району, Херсонської області; 75200; код - 26348829) на користь Чаплинського сільського споживчого товариства (вул. Паркова, 44, смт Чаплинка, Чаплинського району, Херсонської області; код - 0177069): 1051 гривню судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст..ст.253-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 12.04.2023р.

Суддя О.А. Демешин

Повний текст рішення складено 12 квітня 2023 р.