УХВАЛА

05 квітня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/16640/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Зуєв В.А., Случ О.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Київської міської ради

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2022

та рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2022

у справі № 910/16640/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київхімпостач"

до Київської міської ради

про розірвання договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 27.02.2023 надійшла касаційна скарга Київської міської ради на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 (повний текст складено 24.01.2023) та рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2022 у справі № 910/16640/21, подана до Суду 23.02.2023.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2023 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К.- головуючий, Зуєв В.А., Случ О.В.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.03.2023 касаційну скаргу Київської міської ради залишено без руху на підставі ст. 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), надано скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, вказано на необхідність: 1) подати уточнену касаційну скаргу із зазначенням належного обґрунтування необхідності відкриття касаційного провадження в частині підстави, передбаченої п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України; 2) надати Суду документи на уповноваження Зеленчука В. О. як головного спеціаліста здійснювати в порядку самопредставництва захист прав та інтересів Київської міської ради; 3) подати клопотання (заяву) про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших (поважних) підстав, що зумовили пропуск строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази на підтвердження цих підстав.

На виконання вимог вказаної ухвали від 17.03.2023, Київська міська рада 27.03.2023 подала заяву про усунення недоліків касаційної скарги з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, до якої додано копію посадової інструкції головного спеціаліста відділу захисту інтересів територіальної громади міста Києва у судах та інших органах управління правового забезпечення діяльності Київської міської ради секретаріату Київської міської ради, затверджену заступником міського голови - секретарем Київської міської ради 29.12.2021, (далі - відділ та управління відповідно).

З п.п. 2.1.11 п. 2.1 наданої посадової інструкції вбачається, що до завдань та обов`язків головного спеціаліста належить у порядку самопредставництва здійснення захисту прав та інтересів Київської міської ради, Київського міського голови, заступника міського голови - секретаря Київської міської ради в судах, а також представництва в інших органах влади під час розгляду правових питань і спорів у встановленому порядку.

Також скаржник у заяві про усунення недоліків касаційної скарги просить залишити без розгляду зазначену в касаційній скарзі підставу касаційного оскарження, передбачену п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Щодо клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, Суд зазначає, що скаржник обґрунтовує поважність причин пропуску строку тими підставами для поновлення строку на касаційне оскарження, які вже були визнані Судом неповажними (доручення працівнику управління на опрацювання отриманої постанови лише після винесення 30.01.2022 резолюції керівником управління правового забезпечення діяльності Київської міської ради; значне навантаження на працівників управління, з урахуванням задіяння частини працівників до функціонування критичної інфраструктури, вступу до лав Збройних Сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань в умовах воєнного стану в Україні; затримки в робочому процесі, пов`язані з оголошенням повітряних тривог). Водночас скаржник вказує на те, що вступна та резолютивна частини оскаржуваної постанови були проголошені 08.12.2022 (повний текст складено 24.01.2023), в Єдиному державному реєстрі судових рішень текст оскаржуваної постанови було оприлюднено 27.01.2023, і хоча представник скаржника протягом тривалого часу не міг ознайомитись з повним текстом оскаржуваної постанови для належної підготовки касаційної скарги, судовий збір за подання касаційної скарги було сплачено ще 26.12.2022, тобто суб`єктивна поведінка скаржника була спрямована на дотримання процесуальних строків. Надходження до канцелярії Київської міської ради постанови Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 у справі № 910/16640/21 не свідчить про обізнаність представника Київської міської ради з текстом такої постанови, а згідно з Інструкцією з діловодства в Київській міській раді, затвердженою розпорядженням заступника міського голови - секретаря Київської міської ради від 04.11.2019 № 75, працювати з незареєстрованими документами забороняється. Крім того, з 01.02.2023 до 23.02.2023 в управління надійшло понад 1436 вхідних документів, на опрацювання представнику направлено понад 76 документів, що підтверджується копіями карток, отриманих з системи СЕД "АСКОД", на базі якої впроваджено автоматизовану форму реєстрації службової кореспонденції у секретаріаті Київської міської ради.

Розглянувши наведені обґрунтування причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження, Суд повторно наголошує на тому, що підстави, наведені скаржником у клопотанні не можуть вважитися поважними з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

За змістом ч. 1 ст. 288 ГПК України початок перебігу строку на касаційне оскарження зокрема, пов`язується з днем складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (ч. 2 ст. 288 ГПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 288 ГПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної норми права вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/16640/21 ухвалена 08.12.2022 (повний текст складено 24.01.2023), датою вручення оскаржуваного судового рішення з урахуванням абз. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України є 27.01.2023, що не заперечується скаржником, отже, передбачений положенням ч. 2 ст. 288 ГПК України двадцятиденний строк, який обчислюється з дня вручення скаржнику повного тексту оскаржуваного судового рішення, закінчився 16.02.2023, у той час як касаційну скаргу було подано 23.02.2023.

Беручи до уваги положення ч. 1 ст. 119 ГПК України, вирішуючи питання про поновлення пропущеного процесуального строку суд має оцінити доводи заявника, та подані ним докази, що підтверджують поважність причин пропуску такого строку. При цьому такі доводи та докази мають підтверджувати об`єктивну неможливість заявника вчинити відповідну процесуальну дію у встановлені строки. У разі ж, коли пропуск такого процесуального строку настав у зв`язку із суб`єктивними чинниками, які залежали від самого заявника, а не через об`єктивно непереборні причини, або коли такі об`єктивно непереборні причини заявником не доведені, у суду відсутні правові підстави для визнання підстав пропуску процесуального строку поважними.

Скаржником не обґрунтовано звернення з касаційною скаргою після спливу строку на оскарження зазначеної постанови апеляційного господарського суду, та не наведено непереборних обставин, що позбавили його можливості звернутися до суду раніше ніж 23.02.2023, оскільки обставини, наведені скаржником в підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження, стосуються виконання представниками професійних обов`язків та зводяться до внутрішньої організації роботи Київської міської ради, тобто мають суб`єктивний характер і не свідчать про об`єктивну неможливість вчинити відповідну процесуальну дію в межах встановлених законом строків. Крім того, самі лише посилання на те, що утруднені умови роботи працівників Київської міської ради у зв`язку з воєнною агресією не можуть вважатися поважними причинами пропуску строків у даному випадку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, органи державної влади, суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, обов`язок з доведення яких покладено на скаржника.

Звернення з касаційною скаргою є суб`єктивною дією скаржника, який зацікавлений у касаційному перегляді судового рішення та залежить від його волевиявлення.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 ГПК України).

З огляду на те, що скаржником не доведено наявність існування об`єктивно непереборних обставин, що перешкоджали своєчасному зверненню із касаційною скаргою, а самі лише посилання на поважність причин пропуску строку за вказаних вище обставин не можуть бути покладені в основу мотивів для поновлення строку на касаційне оскарження, тому підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, враховуючи дату подання касаційної скарги (23.02.2023) та зважаючи на безумовну обізнаність скаржника про ухвалення постанови в судовому засіданні 08.12.2022, беручи до уваги фактичне місце знаходження Київської міської ради, яке не є місцем проведення активних бойових дій з квітня 2022 року, що є загальновідомим фактом, Суд визнає неповажними.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Пунктом 4 ч. 1 ст. 293 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 910/16640/21 за касаційною скаргою Київської міської ради на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2022 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 293 ГПК України, оскільки наведені в клопотанні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст. ст. 119, 234, 235, 292, п. 4. ч. 1 ст. 293 ГПК України, Суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київської міської ради на постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2022 у справі № 910/16640/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Зуєв В.А.

Случ О.В.