ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/153/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Ткачук І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Клеванської селищної ради (вул. І.Франка 20, Клевань, Рівненський район, Рівненська область, 35312, )

до Фізичної особи-підприємця Суровцева Дмитра Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 344 500 грн 00 коп. попередньої оплати за Договорами

у судове засідання сторони не з`явилися

Відповідно до ч. 14 ст. 8, ст. 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року до Господарського суду Рівненської області надійшов позов Клеванської селищної ради до Фізичної особи-підприємця Суровцева Дмитра Анатолійовича, у якому позивач, посилаючись на ст. ст. 693, 530 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 162 Господарського процесуального кодексу України, спросить суд стягнути з відповідача 344 500 грн 00 коп. попередньої оплати за Договорами.

Ухвалою від 20.02.2023, зокрема, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.03.2023.

Ухвалою від 16.03.2023 повідомлено відповідача, що наступне судове засідання з розгляду справи по суті відбудеться 04.04.2023.

У судове засідання 04.04.2023 сторони з`явилися, хоча про дату, та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Водночас, 04.04.2023 від представник позивача - адвоката Кухарчука І.М. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача.

Відповідач у справі не забезпечив явку повноважного представника у судове засідання.

Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою від 16.03.2023, яка направлялась на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та позовній заяві, а саме: вул. Верхня, 3/105, Київ 133, 01133.

Органом поштового зв`язку повернуто ухвалу суду, що направлялася для відповідача з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з п.4 ч. 6 ст. 242 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату. У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п.п. 116, 117 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються і у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв`язку виконати обов`язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у даній справі стороною відповідача від .03.2023 та повернення її до суду з відповідними відміткою є наслідками діяння (бездіяльності) сторони відповідача щодо їх належного отримання та повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

При цьому за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Таким чином, господарським судом вчинено заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань, а неотримання ухвали суду стороною у справі є наслідком бездіяльності щодо її належного отримання. З огляду на викладене, в розумінні вимог ГПК України вказана ухвала від 16.03.2023 вважається врученою відповідачу належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду справи по суті без участі представника відповідача.

Судом встановлено, що ухвалою від 20.02.2023 запропоновано сторонам подати суду відзив на позовну заяву і всі докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову (у разі їх наявності) - протягом 15-денного строку з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданими до нього документами, докази такого направлення надати суду до початку розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження.

Органом поштового зв`язку повернуто ухвалу суду про відкриття провадження у справі, що направлялася для відповідача (трек-номер повідомлення 360) з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". В розумінні вимог ГПК України вказана ухвала від 20.02.2023 вважається врученою відповідачу належним чином 09.03.2023.

Відтак 24.03.2023 був останній день для подання відповідачем відзиву.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Присутній представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог із підстав, викладених у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи позивача, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.10.2022 Клеванська селищна рада уклала з ФОП Суровцевим Д.А. чотири Договори купівлі-продажу:

- № 152, за яким відповідач, як продавець, зобов`язувався передати у власність позивача, як покупця, броньовані пластини ДК 021:2015-35810000-5 (індивідуальне обмундирування) у кількості 15 пар за ціною 6 500 грн. за пару без урахування ПДВ;

- № 153, за яким відповідач, як продавець, зобов`язувався передати у власність позивача, як покупця, броньовані пластини ДК 021:2015-35810000-5 (індивідуальне обмундирування) у кількості 15 пар за ціною 6 500 грн. за пару без урахування ПДВ;

- № 154 за яким відповідач, як продавець, зобов`язувався передати у власність позивача, як покупця, броньовані пластини ДК 021:2015-35810000-5 (індивідуальне обмундирування) у кількості 15 пар за ціною 6 500 грн. за пару без урахування ПДВ;

- № 155 від за яким відповідач, як продавець, зобов`язувався передати у власність позивача, як покупця, броньовані пластини ДК 021:2015-35810000-5 (індивідуальне обмундирування) у кількості 15 пар за ціною 6 500 грн. за пару без урахування ПДВ.

Відповідно до п. 2.1. даних договорів, продавець повинен повністю передати товар покупцю протягом 10 днів з моменту оплати. Передача товару покупцю відбувається за адресою: смт. Клевань, вул. І.Франка, 20.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд дійшов висновку, що Договори є укладеними, підписаними повноважними представниками сторін та скріпленими відтисками печаток юридичної особи Клеванської селищної ради, на час розгляду справи доказів недійсності договорів, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач у день укладення даних договорів 18.10.2022 оплатив для відповідача товар, що підтверджується платіжними дорученнями:

- № 35 на суму 97 500 грн 00 коп. (призначення платежу 118240;2210; за броньовані пластини для тер.оборони; зг. дог. № 152 від 18.10.22 та вид. накл. № 4 від 18.10.22 без ПДВ);

- № 34 на суму 97 500 грн 00 коп. (призначення платежу 118240;2210; за броньовані пластини для тер.оборони; зг. дог. № 153 від 18.10.22 та вид. накл. № 5 від 18.10.22 без ПДВ);

- № 33 на суму 97 500 грн 00 коп. (призначення платежу 118240;2210; за броньовані пластини для тер.оборони; зг. дог. № 154 від 18.10.22 та вид. накл. № 6 від 18.10.22 без ПДВ);

- № 32 на суму 97 500 грн 00 коп. (призначення платежу 118240;2210; за броньовані пластини для тер.оборони; зг. дог. № 155 від 18.10.22 та вид. накл. № 7 від 18.10.22 без ПДВ).

Як зазначає позивач, відповідач порушив умови укладеного Договору №152 (пункт 2.1.) та протягом 10 днів з моменту оплати, передав лише 7 пар броньованих пластин. Вісім пар броньованих пластин залишилися непоставленими.

За Договорами № 153, 154, 155 від 18.10.2022 відповідач не виконав умови щодо поставки товару у повному обсязі, броньовані пластини залишилися непоставленими.

30 листопада 2022 року комісія Клеванської селищної ради провела інвентаризацію, за результатами якої було встановлено відсутність броньованих пластин в кількості 53 штуки на загальну суму 344 500 гривень.

05 грудня 2022 року Клеванська селищна рада знову провела інвентаризаційний опис необоротних активів за результатами якого комісія встановила, що загальна кількість одиниць броньованих пластин за даними бухгалтерського обліку - 100, загальна кількість одиниць (фактично) - 47. Недостача 53 броньовані пластини. Вартість за даними бухгалтерського обліку - 650 000 грн. Вартість фактична - 305 500 грн. Недостача - 344 500 грн.

30 грудня 2022 року Клеванська селищна рада звернулась до ФОП Суровцева Д.А. з претензією про сплату суми коштів за вищевказаними договорами.

Як вказує позивач, жодних повідомлень від постачальника про готовність поставити Товар ні одним засобом зв`язку, які визначені Договором, до покупця не надходило. Товар так і не був поставлений Покупцю.

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду із даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача 344 500 грн 00 коп. попередньої оплати за Договорами № 152, 153, 154, 155 від 18.10.2022.

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного правочину, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч. 1 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ст. 525 ЦК України та ст. 193 ГК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. ст. 11, 626 ЦК України), які суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи, свої зобов`язання щодо оплати товару позивач виконав у строки та в спосіб встановлений договором. А саме - позивачем здійснено 18.10.2022 оплату товару за Договорами № 152, 153, 154, 155 від 18.10.2022 на загальну суму 390 000 грн 00 коп.

Натомість, відповідачем здійснено поставку товару лише щодо 7 броньованих пластин із 60, а в строки, обумовлені п. 2.1. Договорів (10 днів з моменту оплати), тобто до 20.10.2022 включно - не поставив 53 броньовані пластини на загальну суму 344 500 грн 00 коп.

Відповідачем не надано жодної відповіді на претензію, що скеровувалася йому позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з тим, що відповідачем у справі не проведено поставку товару у строк, встановлений договором, відповідач вважається таким, що прострочив виконання Договору.

Згідно положень ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно із ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Законодавець зазначає, що вимога про "повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні" означає, що у разі припинення зобов`язання через неможливість його виконання, яке виникло внаслідок обставин, за які жодна із сторін не відповідає, або у зв`язку із добровільною відмовою від зобов`язання обох сторін, сторона, що виконала своє зобов`язання повністю або частково, має право вимагати повернення виконаного.

Отже, зобов`язання щодо повернення вказаних грошових коштів за правовою природою є таким, що виникло у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, тобто є окремим від зобов`язань, які виникли з Договору.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, і набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Зокрема, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Тобто зобов`язання з безпідставного набуття та збереження майна можуть бути наслідком таких юридичних фактів: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Враховуючи, що належних доказів виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки у строк встановлений Договором, суду не надано, суд дійшов висновку про правомірність доводів позивача про стягнення з відповідача 344 500 грн 00 коп. попередньої оплати.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь позивача 344 500 грн 00 коп. попередньої оплати за Договорами № 152, 1523, 154 та 155 від 18.10.2022.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що при зверненні із даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5 167 грн 50 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 26 від 02.02.2023.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відтак судовий збір у розмірі 5 167 грн 50 коп., сплачений позивачем при зверненні до господарського суду покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 202, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Клеванської селищної ради до Фізичної особи-підприємця Суровцева Дмитра Анатолійовича про стягнення 344 500 грн 00 коп. попередньої оплати за Договорами - задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Суровцева Дмитра Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Клеванської селищної ради (вул. І.Франка 20, Клевань, Рівненський район, Рівненська область, 35312, ) 344 500 (триста сорок чотири тисячі п`ятсот) грн 00 коп. попередньої оплати за Договорами та 5 167 (п`ять тисяч сто шістдесят сім) грн 50 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 10.04.2023.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя І.О. Пашкевич