ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2023 р. Справа№ 910/7605/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Тищенко А.І.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: Онищенко П.М., адвокат

від відповідача: Зудінов О.С., адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг УА", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022

у справі № 910/7605/22 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Універсам № 12", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг УА", м. Київ

про стягнення 720 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У серпні 2022 року Товариство з додатковою відповідальністю "Універсам № 12" (далі - ТДВ "Універсам № 12", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг УА" (далі - ТОВ "Інвест Трейдінг УА", відповідач) про стягнення 720 000 грн заборгованості за період з червня 2021 року по липень 2022 року за договором про тимчасове розміщення об`єкту від 31.01.2020 на підставі статтей 526, 610, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 у справі № 910/7605/22 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з ТОВ "Інвест Трейдінг УА" на користь ТДВ "Універсам № 12" 300 000,00 грн заборгованості та 4 500,00 грн судового збору.

В іншій частині в позові відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновків, що за умовами п. 3.1.5 договору за період з червня 2021 року по липень 2022 року відповідач повинен був сплатити позивачу 840 000 грн та враховуючи часткову оплату відповідачем заборгованості за спірним договором у сумі 540 000 грн, місцевий господарський суд, здійснивши власний перерахунок та дійшов висновку про наявність у відповідача перед позивачем заборгованості за спірним договором у сумі 300 000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ТОВ "Інвест Трейдінг УА" 22.12.2022 звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 у справі №910/7605/22 в частині стягнення 300 000,00 грн заборгованості та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову; судові витрати покласти на позивача.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції неправильно встановлено правову природу договору та не враховано що спірний договір є змішаним договором з елементами договорів про спільну діяльність, будівельного підряду, інвестування і доручення.

Також апелянт зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів користування земельною ділянкою відповідачем, зокрема акт приймання-передачі вказаної земельної ділянки. Разом з цим в акті обстеження земельної ділянки №20-0823-08 від 06.12.2021 не встановлено факту розміщення об`єкту на земельній ділянці та використання об`єкту в підприємницькій діяльності саме ТОВ "Інвест Трейдінг УА".

Разом з цим скаржник просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення з огляду на те, що повний текст рішення він не отримував, про справу та наявність рішення довідався випадково з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2023 справу № 910/7605/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Тищенко А.І., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/7605/22.

Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ТОВ "Інвест Трейдінг УА" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 у справі №910/7605/22 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи.

12.01.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника скаржника надійшла заява про надання доказів сплати судового збору.

08.02.2023 матеріали справи №910/7605/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 у справі №910/7605/22 клопотання ТОВ "Інвест Трейдінг УА" про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 у справі №910/7605/22 задоволено, поновлено ТОВ "Інвест Трейдінг УА" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 у справі №910/7605/22, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Інвест Трейдінг УА" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 у справі №910/7605/22, розгляд справи призначено на 03.04.2023 о 10 год. 30 хв.

Заявлені у справі клопотання та результати їх розгляду.

03.04.2023 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від представника ТОВ "Інвест Трейдінг УА" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №910/7605/22 до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №910/9047/21.

Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №910/9047/21, яким визнано недійсним договір про тимчасове розміщення об`єкту від 31.01.2020 укладений між ТДВ "Універсам №12" та ТОВ "Інвест Трейдінг УА" є підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості у справі №910/7605/22. Таким чином, за твердженням заявника, у апеляційного господарського суду відсутня об`єктивна можливість розглянути справу №910/7605/22 до вирішення іншої справи №910/9047/21 про визнання недійсним договору.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, розглянувши клопотання представника ТОВ "Інвест Трейдінг УА" про зупинення провадження у справі №910/7605/22 до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №910/9047/21, дослідивши матеріали справи та заслухавши думку представників сторін, дійшла висновку про відмову в задоволенні вказаного клопотання, виходячи з такого.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статтей 227, 228 Господарського процесуального кодексу України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Враховуючи положення пункту 5 частини 1 статтей 227 ГПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 04.12.2020 у справі № 917/514/19, від 17.04.2019 у справі № 924/645/18, від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 20.12.2019 у справі № 910/13234/18, від 29.04.2020 у справі № 903/611/19, від 18.05.2020 у справі № 905/1728/14-908/4808/14.

Крім того, необхідно відзначити, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення у іншій справі.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11.01.2021 у справі № 904/8122/17, від 04.12.2020 у справі № 917/514/19, від 06.05.2020 у справі № 910/15293/19.

При цьому колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що наявність спору про визнання недійсним договору у іншій справі №910/9047/21, в той час як у даній справі №910/7605/22 вимоги ґрунтуються саме на підставі оскаржуваного правочину, не свідчить про неможливість розгляду даної справи про стягнення заборгованості за спірним договором, оскільки матеріали справи містять достатньо правових підстав для розгляду та вирішення справи по суті, а також зважаючи на презумпцію правомірності правочину, визначену приписами статті 204 ЦК України.

Закріплена статтею 204 ЦК України презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили; у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Отже, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання представника ТОВ "Інвест Трейдінг УА" про зупинення провадження у справі №910/7605/22 до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №910/9047/21 яким визнано недійсним договір про тимчасове розміщення об`єкту від 31.01.2020 укладений між ТДВ "Універсам №12" та ТОВ "Інвест Трейдінг УА".

Явка представників сторін.

У судове засідання 03.04.2023 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник позивача у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив та просив суд відмовити в її задоволенні, оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, 31.01.2020 між ТДВ "Універсам № 12" (замовник) та ТОВ "Інвест Трейдінг УА" (генеральний інвестор) укладено договір про тимчасове розміщення об`єкту (далі - договір), предметом якого є діяльність сторін на засадах спільної участі щодо розміщення об`єкту на земельній ділянці згідно умов договору та подальшого використання об`єкту в підприємницькій діяльності генеральним інвестором зі сплатою компенсації витрат замовнику та сплатою за надані замовником послуги, пов`язані із знаходженням МАФу на території замовника /надані - послуги/ (п. 2.1 договору).

Відповідно до пункту 1.1. договору терміни та скорочення, що використовуються в договорі слід розуміти та тлумачити наступним чином:

1.1.1. Земельна ділянка - земельна ділянка площею 0, 7747 га, право оренди на яку замовник має, згідно із умовами договору оренди, зареєстрованого в книзі реєстрації договорів на право тимчасового користування землею №75-5-000 40 від 31.08.1999.

1.1.2. Об`єкт - тимчасові споруди/МАФи/, що планується побудувати на території земельної ділянки замовника.

1.1.3. Тимчасове розміщення об`єкту - весь комплекс робіт по проектуванню та спорудженню об`єкту (тимчасових споруд).

1.1.4. Будівельний майданчик - частина земельної ділянки орієнтовною площею 300 кв.м.

Згідно із п.2.2. договору замовник надає для тимчасового розміщення об`єкту дозвіл на використання частини земельної ділянки (без зміни землекористувача), а генеральний інвестор здійснює фінансування тимчасового розміщення об`єкту та, після монтажних та будівельних робіт, отримання необхідної документації - використовує об`єкт у підприємницькій діяльності та сплачує замовнику компенсацію витрат замовнику на оплату послуг, на протязі двох років одинадцяти місяців після чого сторони вирішують питання щодо подальшої співпраці.

Відповідно до п.3.1. договору для повного, своєчасного та структурованого виконання сторонами своїх зобов`язань по даному договору сторони домовилися здійснити його реалізацію у наступні етапи:

3.1.1. І етап - здійснення перед проектних робіт та підготовка завдання на проектування щодо об`єкту.

3.1.2. II етап - розробка проектної документації, її затвердження та погодження в порядку, що передбачений Законодавством, отримання дозволу, інших необхідних документів/паспорту прив`язки тощо/на проведення необхідних робіт.

3.1.4. IV етап - тимчасове розміщення об`єкту.

3.1.5. V етап - замовник отримує щомісячно 60 000 грн щомісячно компенсації та плати за послуги. Послуги за перший рік перебування готового для використання в підприємницькій діяльності об`єкту на території та 90 000 грн щомісячно компенсації за плати за послуги, починаючи з тринадцятого календарного місяця з моменту підписання акту завершення будівельних робіт.

Примітка: генеральний інвестор перераховує оплату за перший та останній місяць компенсації та оплати послуг/120 000, 00 грн, не пізніше одного робочого дня з моменту підписання даного договору, дана сума залишається у розпорядженні замовника до закінчення дії даного договору.

Сума компенсації та послуг може бути переглянута замовником у випадку підвищення витрат, пов`язаних із утриманням території будівельного майданчика на суму більше 10 відсотків.

У такому випадку замовник надсилає генеральному інвестору повідомлення про збільшення компенсації та плати за послуги, яке має бути розглянуто генеральним інвестором на протязі 14 календарних днів. У випадку незгоди генерального інвестора з підвищенням вказаної плати замовник вправі відмовитися від цього договору та вимагати звільнення території від об`єкту на протязі 30 днів.

У пунктах 3.2., 3.3. договору зазначено, що орієнтовний строк реалізації сторонами етапів, зазначених у п.3.1. договору становить 30 днів. Орієнтовний загальний строк спорудження об`єкту 90 днів.

За умовами п.5.1. договору протягом 30 календарних днів з моменту закінчення спорудження об`єкту сторони здійснюють підписання акту завершення будівельних робіт.

Пунктом 7.3.1. договору передбачено зобов`язання замовника: протягом 10 календарних днів з моменту підписання сторонами даного договору надати генеральному інвестору копії всіх документів, що підтверджують права замовника на користування земельною ділянкою з відповідним цільовим призначенням та схему місця розташування об`єкту.

Згідно із п.7.5.-7.7. договору замовник визначає генерального інвестора як генерального підрядника тимчасового розміщення об`єкту інвестування. Генеральний інвестор забезпечує тимчасове розміщення об`єкту інвестування "під ключ", у т.ч. здійснює необхідне фінансування, отримує дозвіл, паспорт прив`язки, виконує всі роботи по монтажу, підключення необхідних комунікацій. Інвестування тимчасового розміщення об`єкту інвестування здійснюється генеральним інвестором як в грошовій формі, так і в матеріальній, зокрема, матеріалами. Під "матеріалами" сторони розуміють будівельні матеріали, устаткування, вироби, конструкції, комплектуючі вироби, інвентар, інструменти, пристрої тощо, які використовуються в процесі тимчасового розміщення.

У відповідно до п.10.1. договір діє з моменту його підписання та діє протягом двох років одинадцяти місяців з моменту виготовлення об`єкту, підключення комунікацій та отримання дозвільних документів на об`єкт. У випадку, якщо за один календарний місяць до закінчення строку дії даного договору жодна із сторін не заявить про бажання його припинити, цей договір вважається продовженим ще на два роки одинадцять місяців на цих же умовах, з урахуванням усіх внесених до договору змін.

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки № 20-0823-08 від 06.12.2021, який складено Департаментом земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) під час обстеження земельної ділянки (кадастровий номер :75:319:0001) за адресою вул. Жолудєва, 4, Святошинському районі м. Києва встановлено, що на частині земельної ділянки орієнтовною площею 0,03 га розташовано нежитлову споруду з приміщеннями торгівельного призначення, яка використовується для здійснення господарської діяльності. Вказана споруда розташована на вказаній земельній ділянці на підставі договору про тимчасове розміщення об`єкту від 31.01.2020 № 105, укладеного між ТДВ "Універсам № 12" та ТОВ "Інвест Трейдінг УА".

Таким чином, факт розміщення об`єкту на земельній ділянці згідно умов договору та використання об`єкту в підприємницькій діяльності відповідачем підтверджується вищевказаним актом обстеження земельної ділянки № 20-0823-08 від 06.12.2021, копія якого міститься в матеріалах справи.

Спір між сторонами у даній справі виник у зв`язку з наявністю або відсутністю підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 720 000 грн заборгованості за період з червня 2021 року по липень 2022 року за договором про тимчасове розміщення об`єкту від 31.01.2020.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Згідно з положеннями частини 1 статті 202 ГК України, які кореспондуються з положеннями статті 599 ЦК України, господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з розрахунку позивача, за період з червня 2021 року по липень 2022 року за відповідачем утворилась заборгованість за договором у загальному розмірі 720 000 грн, з яких: 270 000 грн за період з червня 2021 року по лютий 2022 року (9 міс х 30 000 грн (різниця між сумою, яку мав сплачувати відповідач (90 000 грн) і сумою, яку він фактично сплачував (60 000 грн) та 450 000 грн за період з березня 2022 року по липень 2022 року (5 міс. х 90 000 грн).

Листом вих. № 1 від 19.06.2020 року відповідач повідомив позивача про те, що він належним чином, вчасно та повністю виконав взяті на себе зобов`язання, фактично вже спорудив об`єкт для подальшого використання за власні кошти, протягом 90 днів з моменту підписання договору з отриманням усіх необхідних дозвільних документів.

Проте, доказів підписання сторонами акту завершення будівельних робіт протягом 30 календарних днів з моменту закінчення спорудження об`єкту (п. 5.1 договору), що відповідно до умов п. 3.1.5 договору, було б підставою щомісячної компенсації плати за послуги відповідачем в сумі 90 000 грн позивачем до суду не надано та матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, за умовами п. 3.1.5 договору позивач отримує щомісячно 60 000 грн компенсації та плати за послуги, а не 90 000 грн, як він заявляє у позовних вимогах. Тому за спірний період з червня 2021 року по липень 2022 року відповідач повинен був сплатити позивачу 840 000 грн (14 міс. х 60 000 грн = 840 000 грн).

Відповідно до довідки Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" Філії-Головне управління по м. Києву та Київській області ТВБВ № 10026/0124 від 07.07.2022 № 100.40/0124-48/510 відповідач сплатив позивачу орендну плату згідно договору від 30.01.2020 за період з червня 2021 року по липень 2022 року в сумі 540 000 грн (по 60 000 грн щомісяця з червня 2021 року по лютий 2022 року).

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання та надав відповідачу дозвіл на використання частини земельної ділянки для тимчасового розміщення об`єкту, а відповідач, у свою чергу, не виконав взяті на себе зобов`язання зі сплати позивачу обумовлених умовами договору послуг у повному обсязі та має перед позивачем заборгованість за період з червня 2021 року по липень 2022 року у сумі 300 000 грн (840 000 грн - 540 000 грн).

Доказів оплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що права позивача за захистом яких він звернувся до суду порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення 720 000 грн заборгованості за період з червня 2021 року по липень 2022 року підлягають задоволенню частково, на суму 300 000 грн за перерахунком, який здійснено у відповідності до умов п. 3.1.5 договору. В іншій частині позову про стягнення заборгованості місцевим господарським судом обґрунтовано відмовлено у зв`язку з їх безпідставністю.

Враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноматність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Нормою статті 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг УА" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 у справі №910/7605/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 у справі №910/7605/22 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/7605/22 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 06.04.2023.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді А.І. Тищенко

М.Г. Чорногуз