УХВАЛА

м. Київ

10.04.2023Справа № 910/11714/22

За заявоюПриватного акціонерного товариства «Міжнародні Авіалінії України»
провідстрочення виконання судового рішення
у справі№910/233/22
за позовомДержавного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»
доПриватного акціонерного товариства «Міжнародні Авіалінії України»

простягнення 31 033,26 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:
від позивача:не з`явився
від відповідача:Радченко Р.О.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Міжнародні Авіалінії України» про стягнення 31 033,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором про надання послуг з прийняття обладнання систем автоматичного протипожежного захисту клієнта під спостереження на пульт централізованого нагляду №02.5-14/1-592 від 01.07.2021, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 21 495,35 грн., а також заявляє про стягнення з відповідача пені у розмірі 5 147,11 грн., 3% річних у розмірі 416,95 грн. та інфляційних у розмірі 3 943,85 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Міжнародні Авіалінії України» на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» заборгованість у розмірі 21 495,35 грн., пеню у розмірі 5 147,11 грн., 3% річних у розмірі 416,95 грн., інфляційні у розмірі 3 943,85 грн. та судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.

29.03.2023 через канцелярію суду від Приватного акціонерного товариства «Міжнародні Авіалінії України» надійшли аналогічні за своїм змістом заяви про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2023 вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 03.04.2023.

Представник заявника в судове засідання з`явився, надав пояснення по суті спору, подану заяву просив задовольнити та відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 у справі №910/11714/22 на 11 місяців.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» подав письмові заперечення проти задоволення заяви відповідача, просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Розглянувши заяву, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 вказаної статті передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Як зазначає відповідач, військова агресія російської федерації проти України, введення воєнного стану, закриття починаючи з 24.02.2022 повітряного простору України призвело до повної зупинки регулярного пасажирського сполучення, всіх чартерних рейсів з/до України і фактично операційна діяльність авіакомпанії була зупинена, що спричинило значні фінансові втрати.

Відповідач стверджує, що незважаючи на наявні обставини непереборної сили, в авіакомпанії проводяться (за можливості) всі необхідні розрахунки з працівниками МАУ, а також критичні платежі, невиплата яких може спричинити накладення на авіакомпанію великих штрафних санкцій, а тому, за твердженням відповідача, виконання рішення суду у справі №910/11714/22 може призвести до неможливості вищевказаних розрахунків та ще більше ускладнить фінансовий стан авіакомпанії.

Посилаючись на вказані обставини, відповідач просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 у справі №910/11714/22 строком на 11 місяців з дня ухвалення відповідного рішення.

За приписами ст.ст. 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення існування обставин, що можуть бути підставами для відстрочення виконання судового рішення, покладається саме на заявника.

При цьому, відстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Враховуючи те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, «легітимні сподівання» на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить «майно» цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація «потерпілій стороні» за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як «потерпілої сторони»; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Тобто, у цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.

Водночас, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі «Горнсбі проти Греції», у справі «Ясюнієне проти Литви»).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.07.2018 у справі № 905/915/17.

Суд зазначає, що в ході розгляду заяви відповідачем не доведено належними та допустимими доказами існування обставин, які в розумінні ст. 331 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставами для відстрочення виконання рішення суду у даній справі.

Зокрема, складне фінансове становище відповідача, яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, не може бути безумовною підставою для надання відстрочки виконання судового рішення.

Наявна у справі фінансова звітність Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» за 9 місяців 2022 року хоча і свідчить про значне зменшення доходу відповідача порівняно з попереднім періодом, в той же час підтверджує, що відповідач продовжує ведення певної господарської діяльності, за яку отримує дохід.

При цьому, наданий відповідачем звіт про фінансові результати не підтверджує відсутності у відповідача майна, за рахунок якого можливим було б задоволення вимог стягувача та погашення існуючої заборгованості.

Суд відзначає, що стягнута у даній справі з відповідача сума заборгованості є незначною, заборгованість утворилася до початку повномасштабного вторгнення російської федерації, і заявником не доведено суду наявності обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання рішення суду у даній справі.

В свою чергу, заперечуючи проти відстрочення виконання рішення суду у даній справі, позивач зазначає, що військова агресія російської федерації проти України є об`єктивними обставинами, в яких доводиться існувати всім учасникам судового процесу у справі №910/11714/22.

Судом враховано, що Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» є суб`єктом цивільної авіації, а відтак також зазнало фінансових втрат у зв`язку з закриттям повітряного простору через початок повномасштабного вторгнення російської федерації.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 у справі №910/11714/22 задоволенню не підлягає.

У відповідності до ч. 7 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Міжнародні Авіалінії України» про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 у справі №910/11714/22 відмовити.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повна ухвала складена 12.04.2023.

Суддя В.П. Босий