ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

12 квітня 2023 року м. ОдесаСправа № 915/590/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання І.С. Мисько,

за участю представників сторін:

від прокуратури: І.С. Ейсмонт

від Південного офісу Держаудитслужби: не з`явився

від Управління Південного офісу Держаудитслужби у Миколаївській області: не з`явився

від Врадіївської селищної ради: не з`явився

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжиніринг Групп Україна»: Н.Г. Порошина

розглянувши у відкритому судовому в режимі відеоконференції засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжиніринг Групп Україна»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2021 (м.Миколаїв, суддя Мавродієва М.В., повний текст рішення складено та підписано 06.09.2021)

у справі № 915/590/21

за позовом керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби, від імені якого виступає Управління Південного офісу Держаудитслужби у Миколаївській області

до відповідачів:

1)Врадіївської селищної ради;

2)Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжиніринг Групп Україна»

про визнання недійсними процедури публічної закупівлі та договору про закупівлю робіт,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби, від імені якого виступає Управління Південного офісу Держаудитслужби у Миколаївській області, звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Врадіївської селищної ради (надалі також відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжиніринг Групп Україна» (надалі також ТОВ «Інжиніринг Групп Україна», відповідач-2) про:

-визнання недійсним рішення тендерного комітету Врадіївської селищної ради, оформленого протоколом від 16.10.2020 №86, яким визначено переможцем процедури відкритих торгів за предметом закупівлі «Капітальний ремонт вул. І.Врадія від будинку №112 І.Врадія до перехрестя вулиць І.Врадія Травнева смт. Врадіївка Миколаївська область (UA-2020-09-21-003249-b)» ТОВ «Інжиніринг Групп Україна»;

-визнання недійсним договору №67 на суму 7850000 грн, укладеного 27.10.2020 між Врадіївською селищною радою та ТОВ «Інжиніринг Групп Україна».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що процедура закупівлі відбулася із порушеннями вимог Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки тендерна пропозиція переможця не відповідала кваліфікаційним умовам тендерної документації. Визнання недійсними результатів процедури закупівлі є підставою для недійсності укладеного за наслідками такої процедури договору.

Господарський суд Миколаївської області рішенням від 26.08.2021 у справі №915/590/21 позовні вимоги керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби, від імені якого виступає Управління Південного офісу Держаудитслужби у Миколаївській області, задовольнив у повному обсязі; визнав недійсним рішення тендерного комітету Врадіївської селищної ради, оформлене протоколом від 16.10.2020 №86, яким визначено переможцем процедури відкритих торгів за предметом закупівлі «Капітальний ремонт вул. І.Врадія від будинку №112 І.Врадія до перехрестя вулиць І.Врадія Травнева смт. Врадіївка Миколаївська область (UA-2020-09-21-003249-b)» ТОВ «Інжиніринг Групп Україна»; визнав недійсним договір №67 на суму 7850000 грн, укладений 27.10.2020 між Врадіївською селищною радою та ТОВ «Інжиніринг Групп Україна»; вирішив питання про стягнення з відповідачів на користь Миколаївської обласної прокуратури сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:

-документи, надані ТОВ «Інжиніринг Групп Україна» для участі у відкритих торгах, не підтверджують кваліфікацію його працівників у дорожній галузі, укладені підприємством угоди з його працівниками закінчують термін своєї дії 31.12.2020, а тому не можуть підтверджувати факту існування у відповідача-2 трудових відносин з працівниками упродовж фактичної дії спірного договору до 31.12.2022, що, в свою чергу, свідчить про відсутність у ТОВ «Інжиніринг Групп Україна» наявності кваліфікованих працівників для виконання передбачених договором робіт з капітального ремонту на весь період дії договору;

-на час укладання спірного договору ТОВ «Інжиніринг Групп Україна» не могло забезпечити виконання ремонтних робіт у необхідних обсягах, оскільки для підтвердження наявності матеріально-технічної бази щодо проведення відповідних робіт товариством подано укладений з Приватним підприємством «Добробут-2020» договір №01-0920 від 01.09.2020 на постачання суміші асфальтобетонної протягом 2020 року, разом з тим, виконання робіт за спірним договором передбачено у 2020 - 2022 роках;

-у зв`язку із неправомірністю спірного рішення тендерного комітету Врадіївської селищної ради, враховуючи, що договір про закупівлю є похідним від результатів проведення процедури закупівлі, оформлених рішенням тендерного комітету, задоволенню підлягає також і вимога прокурора про визнання недійсним договору від 27.10.2020 №67, укладеного між Врадіївською селищною радою та ТОВ «Інжиніринг Групп Україна».

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, ТОВ «Інжиніринг Групп Україна» звернулось із апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2021 у справі №915/590/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог прокурора, вирішити питання про стягнення на користь відповідача 2 судових витрат по даній справі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, скаржник зазначив, що висновок суду про те, що відповідачем-2 не підтверджено належним чином кваліфікаційні критерії його працівників та про відсутність матеріально-технічної бази, не відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи і ґрунтується на припущеннях.

Так, посилаючись на вимоги частини другої додатку 3 до Тендерної документації, відповідно до яких учасник торгів повинен забезпечити кваліфікований персонал для виконання передбачених робіт безпосередньо на об`єкті (головний інженер, начальник виробничої ділянці чи/або виконавець робіт, майстер, геодезист тощо), ТОВ «Інжиніринг Групп Україна» вказало, що Тендерна документація не передбачала наявності певної кількості працівників, які мають необхідні знання та досвід та які повинні бути залучені для виконання робіт/послуг, або чіткого переліку конкретних спеціальностей, оскільки учасником також можуть бути залучені працівники і інших спеціальностей, необхідних для виконання певних робіт.

Крім того, апелянт зазначив, що вказаний у Тендерній документації перелік професій не є вичерпним та не є обов`язковим, у тому числі щодо обов`язкової наявності працівника - геодезиста, а тому посилання суду першої інстанції та застосування вимог законів «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність», «Про будівельні норми» щодо обов`язкової наявності у підприємства геодезиста, є безпідставним та вільним тлумаченням вимог Тендерної документації.

Також апелянт зауважив, що умовами Тендерної документації передбачено, що документальним підтвердженням кваліфікації персоналу є: копії трудових книжок (перша та остання сторінка із записом), або копії наказів (витяги з наказів), або копії цивільно - правових угод тощо. Відповідно до пунктів 6.1., 6.2 цивільно-правових договорів, укладених між ТОВ «Інжиніринг Групп Україна» та працівниками підприємства, строк їх дії становить до 31.12.2020, але за угодою сторін та відсутності взаємних претензій договір може бути продовжено на термін, визначений сторонами окремо. Враховуючи наведене та з огляду на те, що чинним законодавством у сфері публічних закупівель не встановлено вимог щодо терміну дії цивільно - правових угод, на переконання відповідача-2, висновок суду стосовно недостатності таких угод для підтвердження наявності кваліфікованих працівників не є вмотивованим, не є підтвердженим нормами права та ґрунтується на припущеннях.

Скаржник також вказав, що суд першої інстанції не надав правової оцінки змісту договору від 01.09.2020 №01-0920, укладеного з Приватним підприємством «Добробут» щодо постачання асфальтобетонної суміші, оскільки за умовами цього договору постачальник зобов`язується здійснювати постачання суміші у необхідній кількості, відповідно до всіх специфікацій. Специфікацією №1 (додаток№1 до договору від 01.09.2020) передбачено постачання суміші асфальтобетонної у кількості 740 тон на загальну суму 1953360,00 грн, отже, такого обсягу вистачало на виконання робіт згідно технічного завдання, яким передбачено загальну кількість суміші на виконання робіт в обсязі 740 тон. За таких обставин відповідний висновок суду не відповідає матеріалам справи.

Водночас, апелянт звернув увагу на те, що прокурор пред`явив вимоги про визнання недійсним рішення тендерного комітету та укладеного договору, але про застосування наслідків недійсного правочину (застосування реституції, відшкодування збитків чи стягнення всього, отриманого переможцем тендеру, в дохід держави тощо) прокурором не заявлено.

У той же час, як вказав скаржник, поза увагою суду залишився факт належного виконання відповідачем, як підрядником, умов оспорюваного договору, а саме: станом на теперішній час частина робіт за договором про закупівлю робіт №67 виконана (в межах бюджетних асигнувань), що підтверджується актами №1 та №2 від 23.12.2020, №1, №2 та №3 від 24.12.2020 на загальну суму 2937309,9 грн. Тобто, відповідачем-2 належним чином виконано договірні зобов`язання щодо виконання обсягу робіт у 2020 році, будь-які зауваження щодо якості, строків виконання робіт відсутні, позивачем такі порушення також не встановлено.

У зв`язку із викладеним, ТОВ «Інжиніринг Групп Україна» звернуло увагу суду на необхідність дотримання балансу інтересів сторін, виходячи із правової природи оспорюваного договору, оскільки частина робіт за договором вже виконана, кошти з бюджету перераховані виконавцю, втручання в дані відносини, з урахуванням підстав позову, буде надмірним і таким, що не відповідає критеріям справедливого судочинства.

На переконання апелянта, визнання недійсним договору, частина якого вже виконана (у межах бюджетних асигнувань), не відновить порушені інтереси держави через неможливість проведення нового тендеру на весь обсяг робіт чи двосторонньої реституції (замовник не може повернути все, що отримано за таким договором, і буде змушений компенсувати вартість отриманого іншій стороні договору). Окрім цього, подальше виконання обсягу робіт за цим договором потребує складання нової проектно-кошторисної документації (без урахування обсягу виконаних робіт), що тягне додаткові бюджетні витрати, проведення процедури закупівлі послуг, та лише після виконання проектно-кошторисної документації на залишок робіт можливо проведення тендерної процедури.

За таких обставин скаржник вважає, що задоволення позову не призведе до поновлення інтересів держави, а навпаки, призведе до зайвих витрат бюджетних коштів та затягування процесу виконання робіт з капітального ремонту вулиць смт Врадіївка, що не відповідає суспільному інтересу.

Крім того, апелянт зазначив, що у даній справі відсутні підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Південного офісу Держаудитслужби, м. Одеса; Управління Південного офісу Держаудитслужби у Миколаївській області, м. Миколаїв.

Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 15.12.2021 рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2021 у справі №915/590/21 скасував та прийняв нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив; стягнув з Південного офісу Держаудитслужби на користь ТОВ «Інжиніринг Групп Україна» судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3405,00 грн.

Верховний Суд постановою від 14.06.2022 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.12.2021 у справі №915/590/21 скасував, справу передав на новий розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду.

При новому розгляді Південно-західний апеляційний господарський суд постановою від 29.09.2022 рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2021 у справі №915/590/21 скасував. Відмовив у задоволенні позовних вимог керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби, від імені якого виступає Управління Південного офісу Держаудитслужби у Миколаївській області, про визнання недійсним рішення тендерного комітету Врадіївської селищної ради, оформленого протоколом від 16.10.2020 №86, яким визначено переможцем процедури відкритих торгів за предметом закупівлі «Капітальний ремонт вул. І.Врадія від будинку №112 І.Врадія до перехрестя вулиць І.Врадія Травнева смт. Врадіївка Миколаївська область (UA-2020-09-21-003249-b)» ТОВ «Інжиніринг Групп Україна» та визнання недійсним договору №67 на суму 7850000 грн, укладеного 27.10.2020 між Врадіївською селищною радою та ТОВ «Інжиніринг Групп Україна».

Південно-західний апеляційний господарський суд додатковою постановою від 07.11.2022 задовольнив заяву ТОВ «Інжиніринг Групп Україна» про стягнення витрат на правничу допомогу; стягнув з Південного офісу Держаудитслужби та Управління Південного офісу Держаудитслужби у Миколаївській області на користь ТОВ «Інжиніринг Групп Україна» витрати на правничу допомогу у розмірі 22000 грн.

Постановою Верховного Суду від 07.12.2022 касаційні скарги заступника керівника Одеської обласної прокуратури та Південного офісу Держаудитслужби, від імені якого виступає Управління Південного офісу Держаудитслужби у Миколаївській області, задоволено частково. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2022 та додаткову постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.11.2022 у справі №915/590/21 скасовано. Справу №915/590/21 передано на новий розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Верховний Суд зазначив, що суди обох інстанцій дійшли правомірного висновку, який прокурором та сторонами спору не оспорений, що прокурор правильно визначив у цій справі позивача у спірному правовідношенні, оскільки Держаудитслужба є органом державного фінансового контролю, головним завданням якої є, зокрема, здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, і реалізує вона його (державний фінансовий контроль), зокрема, через здійснення перевірки закупівель, що і відбулось у даному випадку у спосіб надання висновку від 12.02.2021 про результати моніторингу процедури закупівлі №UА-2020-09-21-003249-b.

Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції від 29.09.2022 Верховний Суд вказав, що апеляційний суд передчасно виснував, що ТОВ «Інжиніринг Групп Україна» належним чином виконало вимоги, визначені у Тендерній документації та надало всю наведену у додатку 3 до Тендерної документації замовника інформацію та документи, що підтверджують відповідність його кваліфікаційним критеріям згідно статті 16 Закону, а також, що при визначенні переможця закупівлі визначено з дотриманням принципів економії та ефективності публічних закупівель. Відповідно, є передчасним і висновок про відповідність законодавству оспорюваного договору, вимога про визнання недійсним якого є похідною від вимоги про визнання недійсним рішення тендерного комітету про визначення відповідача 2 переможцем спірної публічної закупівлі.

Також Верховний Суд зауважив, що суд апеляційної інстанції не виконав вказівок, що містяться у постанові Верховного Суду від 14.06.2022 щодо з`ясування питання ефективності обраного прокурором способу захисту, які відповідно до частини першої статті 316 Господарського процесуального кодексу України є обов`язковими для суду під час нового розгляду справи.

При цьому касаційний суд вказав, що Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.12.2021 у справі №906/1061/20 (предметом розгляду є визнання недійсними рішення комітету з конкурсних торгів та договору про закупівлю робіт) викладено висновок щодо застосування норм права (в аспекті щодо належності/ефективності обраного прокурором способу захисту порушеного права), який необхідно враховувати і при вирішенні цього господарського спору.

Так, у постанові від 03.12.2021 у справі №906/1061/20 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що позовна вимога про визнання недійсним виконаного договору без вирішення судом питання про застосування правових наслідків такої недійсності може бути самостійним предметом розгляду у господарському суді, адже заявлення такої вимоги є також належним способом захисту, який передбачений законом. Водночас вирішуючи питання про можливість задоволення такого позову, суд, з урахуванням конкретних обставин справи має визначитися із ефективністю обраного позивачем способу захисту визначити наслідки визнання договору недійсним для держави, в інтересах якої прокурором подано позов, з`ясувати, яким чином будуть відновлені права держави як позивача, зокрема можливість проведення двосторонньої реституції, можливість проведення повторної закупівлі товару (робіт, послуг) у разі повернення відповідачем коштів, необхідність відшкодувати іншій стороні правочину вартість товару (робіт, послуг) чи збитки.

На необхідності встановлення саме цих обставин наголошував Верховний Суд, скасовуючи постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.12.2021 та направляючи справу №915/590/21 на новий апеляційний розгляд.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 справу №915/590/21 прийнято до свого провадження з призначенням її до розгляду в судовому засіданні.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інжиніринг Групп Україна» у поясненнях (вх.№17/23/Д2 від 24.02.2023), наданих після прийняття Верховним Судом постанови від 07.12.2022 у справі №915/590/21, серед іншого, ще раз наголосило на тому, що частина робіт за договором про закупівлю робіт №67 виконана (в межах бюджетних асигнувань), що підтверджується актами №1 та №2 від 23.12.2020, №1, №2, №3 від 24.12.2020 на загальну суму 2937309,99 грн. Тобто, відповідачем-2 належним чином виконано договірні зобов`язання щодо виконання обсягу робіт у 2020 році. Окрім того, апелянт звернув увагу суду апеляційної інстанції на те, що умови договору передбачають виконання робіт поетапно за наявності фінансування. Однак у 2021 році виділені на закупівлю бюджетні кошти були повернуті з огляду на рішення суду про задоволення позову прокурора. У 2022 році роботи не виконувались за відсутності належного фінансування та через введення воєнного стану.

Дослідивши обставини справи, предмет та підстави позову, оскаржуване рішення суду першої інстанції та підстави його оскарження, судова колегія дійшла висновку про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 09.02.2023 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду було передано справу № 905/77/21 в зв`язку з необхідністю з`ясування наявності, чи, навпаки, відсутності підстав для відступлення від висновку викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2021 у справі № 906/1061/20 в частині застосування положень частини першої статті 216 Цивільного кодексу України щодо належності та ефективності обраного позивачем способу судового захисту - визнання недійсним виконаного договору.

Мотивуючи зазначену ухвалу, Верховний Суд виходив з того, що за умов відсутності одночасного заявлення вимог про визнання правочину недійсним та про застосування наслідків недійсності правочину (про проведення двосторонньої реституції) суд апеляційної інстанції не мав відповідних процесуальних повноважень досліджувати та вирішувати питання ефективності такого способу захисту прав та інтересів держави, як визнання недійсним договору про закупівлю, в площині майбутнього застосування в рамках іншого позову двосторонньої реституції, яка може призвести не до відновлення прав позивача, а до погіршення його становища, оскільки це можна кваліфікувати як безпідставний вихід суду за межі заявлених позовних вимог, тоді як винятковий порядок та підстави правомірної реалізації виходу за межі позовних вимог урегульовано частиною третьою статті 237 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки правовідносини у справі №915/590/21 і у справі № 905/77/21 стосуються застосування положень частини першої статті 216 Цивільного кодексу України щодо належності та ефективності обраного позивачем способу судового захисту - визнання недійсним виконаного договору, колегія суддів вважає, що правовідносини в цих справах є подібними.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За змістом названої норми, вирішення питання про зупинення провадження у справі обумовлено необхідністю досягнення правової визначеності у правозастосуванні відносно конкретної категорії справ.

У такому випадку згідно з приписами пункту 11 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку іншої справи.

Оскільки відповідно до частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, та з огляду на те, що правовідносини у цій справі №915/590/21 та у справі № 905/77/21 є подібними, а також беручи до уваги доводи апеляційної скарги та враховуючи, що Верховний Суд, скасовуючи постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.12.2021 та від 29.09.2022 і двічі направляючи справу №915/590/21 на новий апеляційний розгляд, вказував, що при вирішенні даного господарського спору необхідно враховувати висновок щодо застосування норм права (в аспекті щодо належності/ефективності обраного прокурором способу захисту порушеного права), який викладено Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.12.2021 у справі №906/1061/20, з метою дотримання єдності судової практики, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі №915/590/21 до закінчення розгляду Верховним Судом справи № 905/77/21.

Керуючись п.7 ч.1 ст.228, 229, 232 235, 281 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Зупинити апеляційне провадження у справі №915/590/21, відкрите за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інжиніринг Групп Україна» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 26.08.2021, до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №905/77/21.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її оголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 13.04.2023.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран