ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2023м. ХарківСправа № 922/2172/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МЕГАБАНК» (Україна, 04053, місто Київ, вул.Січових Стрільців, будинок 17, ідентифікаційний код особи 09804119) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ФОНД ГАРАНТУВАННЯ ВКЛАДІВ ФІЗИЧНИХ ОСІБ (Україна, 04053, місто Київ, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 17, ідентифікаційний код особи 21708016)
до 1) СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД (STARTLING LIMITED) (реєстраційний номер НЕ 399856, місцезнаходження: 03028, м. Київ, провул. Феодосійській 14, кв. 78, юридична адреса: Кіпр, 7600 Ларнака, Афіену, Лікургу, 38) 2) ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОПЦІОН-ТРЕЙД» (Україна, 61038, Харківська обл., місто Харків, ШОСЕ САЛТІВСЬКЕ, будинок 43, ідентифікаційний код особи 36985897) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович (місцезнаходження - 01021, м. Київ. вул. Мечникова. 22-А. кв. 25)
про визнання правочинів недійсними та зобов`язання вчинити дії
за участю представників:

позивача Бериндя О.О., Савчук О.Г.

відповідача-1 Мастістий О.О.

відповідача-2 не з`явився

третьої особи (приватний нотаріус) не з`явився

третьої особи (Фонд гарантування вкладів фізичних осіб) Кустова Т.В.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулося АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МЕГАБАНК» з позовом до СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД (STARTLING LIMITED) та ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОПЦІОН-ТРЕЙД» і просить суд:

1. Визнати недійсним договір про відступлення та набуття прав від 01.02.2022, укладений між АТ «МЕГАБАНК», СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД (STARTLING LIMITED) та ТОВ «ОПЦЮН-ТРЕЙД»;

2. Визнати недійсним іпотечний договір від 01.02.2022, укладений між AT «МЕГАБАНК» та СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД (STARTLING LIMITED), що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. за реєстровим № 77;

3. Скасувати записи, вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О.:

- запис № 46467238 від 01.02.2022 про державну реєстрацію іпотеки, запис №46467245 від 01.02.2022 про державну реєстрацію обтяжень (нежитлові приміщення підвалу № 28-32, 41 загальною площею 158,1 кв.м, 1-го поверху № 8, 9, 2-14, 18, 60, 61 загальний площею 159.8 кв.м, 2-го поверху № 9-12, 15, 17-20, 38, 39 загальною площею 212,8 кв.м, 3-го поверху № 33, 35-40, 42, 57, 58 загальною площею 211,5 кв.м, 4-го поверху № 23-27,42 загальною площею 235,9 кв.м. в нежитловій будівлі літ. «А-6», що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Донця-Захаржевського, будинок 6/8);

- запис № 46467259 від 01.02.2022 про державну реєстрацію іпотеки, запис №46467254 від 01.02.2022 про державну реєстрацію обтяжень (нежитлові приміщення підвалу № 1, 2, 2а, 3-:-5, 5а, 56, 6, 7-:-18, 1-го поверху №1-:-6, 6а, 66, 6в, 9-:-22 у нежитловій будівлі літ. «К-3», що знаходяться за адресою; Харківська область, місто Харків, вулиця Павлова Академіка, будинок 160);

- запис № 46467267 від 01.02.2022 про державну реєстрацію іпотеки, запис №46467272 від 01.02.2022 про державну реєстрацію обтяжень (нежитлові приміщення 1-го поверху № 7, 8, 8а у нежитловій будівлі літ. «К-3», що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Павлова Академіка, будинок 160);

- запис № 46467281 від 01.02.2022 про державну реєстрацію іпотеки, запис №46467277 від 01.02.2022 про державну реєстрацію обтяжень (нежитлові приміщення 2-го поверху № І-:-7, 7а, 8, 8а. 86, 9, 11-:-18, 18а, 186, 3-го поверху № 1-:-11 у нежитловій будівлі літ. «К-3», що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Павлова Академіка, будинок 160).

4. Стягнути з СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД (STARTLING LIMITED) (реєстраційний номер НЕ 399856; місцезнаходження: 03028, м. Київ, провул. Феодосійській, 14, кв. 78, юридична адреса: Кіпр, 7600 Ларнака, Афіену, Лікургу, 38) та ТОВ «ОПЦІОН-ТРЕЙД» (; місцезнаходження: 61038, м Харків, шосе Салтівське, 43) на користь AT «МЕГАБАНК» (; місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) суму сплаченого судового збору у розмірі 7 443,00 гри. за подання позовної заяви.

Ухвалою суду від 16.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання по справі призначено на 06.12.2022 о 10:00, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи.

16.01.2023 до суду від ФОНДУ ГАРАНТУВАННЯ ВКЛАДІВ ФІЗИЧНИХ ОСІБ надійшли письмові пояснення (вх. 998), в яких третя особа підтримала заявлені позовні вимоги позивача.

03.02.2023 від СТАРЛІНГ ЛІМІТЕД (STARLING LIMITED) надійшли письмові пояснення (вх. 2607) із запереченнями на позов.

Ухвалою від 13.02.2023 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 06.03.2023 р. о 11:15.

Ухвалою від 28.02.2023 судом було задоволено заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МЕГАБАНК» про забезпечення позову (вх. 4599 від 27.02.2023), вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- нежитлові приміщення загальною площею 978,1 кв.м., а саме: підвалу № 28-32, 41 загальною площею 158,1 кв.м, 1-го поверху № 8, 9, 12-14, 18, 60, 61 загальний площею 159,8 кв.м, 2-го поверху № 9-12, 15, 17-20, 38, 39 загальною площею 212.8 кв.м, 3-го поверху № 33, 35-40, 42, 57, 58 загальною площею 211,5 кв.м. 4-го поверху № 23-27,42 загальною площею 235,9 кв.м. в нежитловій будівлі літ. «А-6», що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Донця-Захаржевського, будинок 6/8. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- нежитлові приміщення підвалу №1,2,2а, 3-:-5, 5а, 56,6, 7-:-18, 1-го поверху №1-:-6, 6а, 66, 6в, 9-:-22 у нежитловій будівлі літ. «К-3». що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Павлова Академіка, будинок 160. Загальна площа 1049,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- нежитлові приміщення 1-го поверху № 7, 8, 8а у нежитловій будівлі літ. «К-3», що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Павлова Академіка, будинок 160. Загальна площа 38,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- нежитлові приміщення 2-го поверху № 1-:-7, 7а, 8, 8а, 86. 9, 11-:-18, 18а, 186, 3-го поверху № 1-:-11 у нежитловій будівлі літ. «К-3», що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Павлова Академіка, будинок 160. Загальна площа 1098,7 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Заборонено суб`єктам державної реєстрації прав, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема але не виключно, державним реєстраторам прав па нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, ДП Національні інформаційні системи (ідентифікаційний код юридичної особи 39787008) виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській, міським, районним, районним у містах Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам (державним та/або приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, перелік яких міститься в Законі України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спрямовані на зміну, виникнення, перехід, припинення прав власності, реєстрацію обтяжень та арештів, реєструвати заяви в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, майнові права на нього, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, майнові права на нього, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, майнових права на нього, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо об`єктів нерухомого майна та майнових прав на нього за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Донця-Захаржевського, будинок 6/8, а саме:

- нежитлові приміщення загальною площею 978,1 кв.м., а саме: підвалу № 28-32, 41 загальною площею 158,1 кв.м, 1-го поверху № 8, 9, 12-14, 18, 60, 61 загальний площею 159,8 кв.м, 2-го поверху № 9-12, 15, 17-20, 38, 39 загальною площею 212,8 кв.м, 3-го поверху № 33, 35-40. 42, 57, 58 загальною площею 211,5 кв.м, 4-го поверху № 23-27, 42 загальною площею 235,9 кв.м, в нежитловій будівлі літ. «А-6», (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

та за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Павлова Академіка, будинок 160, а саме:

- нежитлові приміщення підвалу № 1,2, 2а, 3-:-5, 5а, 56,6, 7-:-18,1-го поверху №1-1-6, 6а, 66, 6в, 9-1-22 у нежитловій будівлі літ. «К-3», Загальна площа 1049,6 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- нежитлові приміщення 1-го поверху № 7, 8, 8а у нежитловій будівлі літ. «К-3», Загальна площа 38,9 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- нежитлові приміщення 2-го поверху № 1-1-7, 7а, 8. 8а. 86. 9, 11-1-18, 18а, 186, 3-го поверху № 1-1-11 у нежитловій будівлі літ. «К-3», Загальна площа 1098,7 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

06.03.2023 до суду надійшло клопотання СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД (STARTLING LIMITED) про скасування заходів забезпечення позову (вх. 5400), в якому заявник просив скасувати вжиті судом заходи забезпечення позову.

Ухвалою від 13.03.2023 судом було відмовлено в задоволенні клопотання СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД (STARTLING LIMITED) про скасування заходів забезпечення позову (вх. 5400 від 06.03.2023).

Засідання з розгляду справи по суті відкладалося з 06.03.2023 по 27.03.2023, з 27.03.2023 по 03.04.2023.

28.03.2023 за вх. 7494 позивачем було надано додаткові письмові пояснення, в яких зазначається, що проведеними протягом березня 2023 р на виконання наказів AT «МЕГАБАНК» від 29,07.2022 № 23 "Про проведення інвентаризації активів (майна) AT "МЕГАБАНК", від 26.08.2022 № 93 «Про перевірку наявності оригіналів документів АТ «МЕГАБАНК» заходами з пошуку документів, зокрема довіреності від 31.01.2022 на підписання договору про відступлення встановлено, що така довіреність на вчинення даних дій Банком не видавалася. Представники позивача вже після подання позову (а саме у березні 2023 р.) дізналися про відсутність у Банку довіреності від 31.01.2023 на уповноваження представника Банку на підписання даного договору про відступлення.

Представники позивача та Фонду гарантування вкладів у судовому засіданні 03.04.2023 підтримали заявлені позовні вимоги.

Представник СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД проти позову заперечував. Також, представником відповідача було висловлено заперечення проти прийняття поданих позивачем доказів із письмовими поясненнями.

Оскільки представником позивача було конкретизовано, що надані до суду письмові пояснення (від 28.03.2023 за вх. 7494) є саме письмовими поясненнями по справі та не є заявою про зміну підстав позову, надані документи розглядаються судом лише як додаткові письмові пояснення та протокольною ухвалою суду було поновлено строк на подання пояснень по справі та долучено їх разом з доданими до пояснень додатками до матеріалів справи.

Представник ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОПЦІОН-ТРЕЙД» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення ухвал за юридичною адресою Україна, 61038, Харківська обл., місто Харків, ШОСЕ САЛТІВСЬКЕ, будинок 43.

Друга третя особа представника в судове засідання також не направила, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи повідомлялася шляхом направлення ухвал, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 202 ГПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на приписи ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», відповідно до якої, відомості, які внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, суд приходить до висновку, що ТОВ «ОПЦІОН-ТРЕЙД» належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи й відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені учасниками справи доводи, суд встановив наступне.

29.12.2021 між AT «МЕГАБАНК» (Банком) та STARTLING LIMITED (Вкладник) було укладено Договір №75/2021 банківського строкового вкладу юридичної особи (надалі - Договір банківського строкового вкладу), відповідно до умов якого Вкладник розміщує у Банку грошові кошти (вклад) у розмірі 1 500 000,00 євро на строк з 29.12.2021 по 01.04.2022, а Банк зобов`язався повернути вклад та сплатити проценти у розмірі 0,10% річних на умовах та в порядку, встановлених Договором. 26.01.2022 між AT «МЕГАБАНК» та Вкладником укладено додаткову угоду № 1 до Договору банківського строкового вкладу, за умовами якого змінено п. 1.1. Договору, а саме було змінено строк розміщення вкладу «з 29.12.2021 по 28.03.2072».

26.01.2022 між Банком та Вкладником укладено Угоду про надання фінансового інструменту із можливістю списання (далі - Угода), за умовами якої Банк і Вкладник домовились, що 100% вкладу за Договором банківського строкового вкладу, що становить 1500000 євро, повинні бути конвертовані в фінансовий інструмент із можливістю списання відповідно до умов, визначених у цьому договорі. Пунктом 2.1. Угоди встановлено, що з урахуванням положень цього Договору Вкладник та Банк домовились, що, починаючи з дати набрання чинності, вклад в сумі 1500000 EUR та перетворений в фінансовий інструмент із можливістю списання. Пунктом 5.1.2. Угоди встановлено, що дострокове повернення вкладу не здійснюється за винятком ліквідації Банку, після задоволення вимог інших кредиторів Банку, уключаючи за субординованим боргом.

Пунктом 2.4 Угоди встановлено, що Вклад не повинен бути забезпечений і не може бути предметом застави чи іншого обтяження.

Відповідно до пункту 9.1. Угоди кредитор може відступити, відчужити, обтяжити або делегувати будь-які свої права та зобов`язання за цим Договором або сам Договір чи його частину третій особі. У випадках, дозволених законом, Банк цим надає свою згоду, за умови, що новий Вкладник вчасно надає документи, необхідні для отримання Дозволу. Банк докладає максимальних зусиль для виконання вимог щодо Капіталу 1 рівня відповідно до застосованих законів і норм, а також отримує Дозволи на заміну Сторони та/або введення нового Вкладника в результаті будь-якого відступлення. передачі, відчуження, обтяження або делегування за цим пунктом до будь-якого такого відступлення, передачі, відчуження, обтяження або делегування.

01.02.2022 між Банком, Вкладником та ТОВ «ОПЦІОН-ТРЕЙД» укладено Договір про відступлення та набуття прав (далі - Договір про відступлення). Пунктом 3 Договору про відступлення встановлено:

«За ціною придбання та на Дату оплати, зазначену нижче, Правовласник цим безповоротно продає та передає Правонабувачу, а Правонабувач цим безповоротно купує та приймає у Правовласника, відповідно до Угоди станом на Дату оплати:

(і) всі права та обов`язки Правовласника в якості Кредитора згідно з Угодою та будь-якими іншими документами або інструментами, що надаються до неї, в обсязі, враженому сумою та відсотками, визначеними нижче, від усіх таких діючих прав та обов`язків Правовласника, визначеними нижче, та (їі) в обсязі, дозволеному для відступлення відповідно до чинного законодавства, усі вимоги, позови, причини для позову та будь-якого іншого права Правовласника (у якості Кредитора) проти будь-якої особи, будь то відомої чи невідомої, що виникають згідно або у зв`язку з Угодою, будь-які інші документи або інструменти, що надаються згідно з нею, або операції, що регулюються цією Угодою, або будь-яким способом зв`язаним з вищезазначеним, включаючи, але не обмежуючись цим, контрактні вимоги, деліктні вимоги, статутні вимоги та всі інші вимоги в рамках загального права або по праву справедливості, пов`язані з проданими та переданими правами та зобов`язаннями відповідно до пункту (і) вище (права та обов`язки, продані та передані Правовласннком Правонабувачу відповідно до пунктів (і) та (іі) вище, спільно іменовані в цьому документі «Відступні вимоги»).».

Пунктом 5 Договору про відступлення передбачено, що виконання Правонабувачем зобов`язань за цим Договором забезпечується майном Позичальника шляхом укладення іпотечного договору між Правовласннком та Позичальником. Пунктом 12 Договору про відступлення встановлена дата оплати: 01.02.2027 рік.

Протоколом чергового засідання Правління банку від 31.01 2022 вирішено укласти з СТАРТЛІНГ ЛІМ1ТЕД (STARTLING LIMITED) іпотечний договір та передати в іпотеку певне нерухоме майно Банку в якості забезпечення виконання зобов`язань Банка за Договором банківського вкладу. 01.02.2022 між Банком та СТАРТЛІНГ Л1МІТЕД (STARTLING LIMITED) укладено Іпотечний договір, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. за реєстровим № 77 (далі - Іпотечний договір). Відповідно до умов Іпотечного договору, договір забезпечує виконання Іпотекодавцем всіх у повному обсязі зобов`язань, які визначені у Договорі про відступлення та/або будь-яких додаткових угод до нього, укладеному між Іпотекодавцем, Іпотекодержателем та ТОВ «ОПЦІОН-ТРЕЙД» із сумою відступних прав 1 500 000.00 EUR, строком оплати відступлених прав - 01 02.2027. Відповідно до умов Іпотечного договору предметом іпотеки виступає нерухоме майно, що належить на праві власності Банку, а саме:

- нежитлові приміщення підвалу № 28-32. 41 загальною площею 158.1 кв.м, 1-го поверху № 8, 9, 2-14, 18, 60, 61 загальний площею 159,8 кв.м, 2-го поверху № 9-12, 15, 17-20, 38, 39 загальною площею 212.8 кв.м, 3-го поверху № 33, 35-40, 42, 57, 58 загальною площею 211,5 кв.м. 4-го поверху № 23-27, 42 загальною площею 235.9 кв.м. в нежитловій будівлі літ. «А-6». що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Донця-Захаржевського. будинок 6/8. Загальна площа 973,1 кв.м. (об`єкт 1);

- нежитлові приміщення підвалу № 1, 2, 2а 3-:-5, 5а, 56, 6, 7-:-18, 1-го поверху №1-:-6, 6а, 6б, 6в, 9-:-22 у нежитловій будівлі літ. «К-3 », що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Павлова Академіка, будинок 160. Загальна площа 1049,6 кв.м (об`єкт 2);

- нежитлові приміщення 1-го поверху № 7, 8, 8а у нежитловій будівлі літ. «К-3», що знаходяться за адресою - Харківська область, місто Харків, вулиця Павлова Академіка будинок 160. Загальна площа 38,9 кв.м. (об`єкт 3);

- нежитлові приміщення 2-го поверху № 1-:-7, 7а, 8, 8а, 8б, 9, 11-:-18, 18а, 18б, 3-го поверху № 1-:-11 у нежитловій будівлі літ. «К-3», що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Паатова Академіка, будинок 160. Загальна площа 1098,7 квюм. (об`єкт 4).

Загальна вартість предмету іпотеки за домовленістю сторін склала 207 640 897,87 грн.

На підставі вказаного Іпотечного договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. до Державного реєстр речових прав на нерухоме майно щодо вказаних об`єктів нерухомого майна внесено відповідні записи.

Наводячи правове обґрунтування підстав заявлених позовних вимог, позивач вказував, що відповідно до вимог Законів України "Про Національний банк України" та "Про банки і банківську діяльність" та з метою забезпечення стабільної діяльності банків і своєчасного виконання ними зобов`язань перед їх вкладниками Постановою Правління Національного банку України від 28.08.2021 № 368 було затверджено Інструкцію про порядок регулювання діяльності банків в Україні (далі - Інструкція). Відповідно до пункту 1.9 глави 1 розділу II Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні, що затверджена Постановою Національного банку України від 28.08.2021 № 368, банк уключає капітальний інструмент до капіталу банку після отримання відповідного дозволу Національного банку, який надається за результатами перевірки відповідності інструмента вимогам, визначеним главою 7 розділу III Інструкції № 368.

Рішенням Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем Національного банку України від 04,04.2022 № 20/610-рк/БТ AT «МЕГАБАНК» відмовлено в наданні дозволів на включення залучених коштів на умовах капітального інструменту до капіталу AT «МЕГАБАНК» від інвестора-нерезидента STARTLING LIMITED (Кіпр). Підставою для відмови у наданні дозволу стали наступні порушення приписів глави 7 розділу ІІІ Інструкції. Як зазначено в даному рішенні, розглянувши клопотання AT «МЕГАБАНК» від 02.02.2022 № 15-799 від 24 03.2022 № 24-2303 щодо надання дозволу на включення залучених коштів в сумі 10 500 000.00 євро на умовах капітального інструменту до капіталу Банку від інвестора-нерезидента STARTLING LIMITED (далі - Інвестор), відповідно до Угоди про надання фінансового інструменту із можливістю списання від 26.01.2022 (далі - капітальний інструмент), ураховуючи доповідну записку Департаменту банківського нагляду, Комітет з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем зазначив наступне. Так, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (далі - Реєстр), Національним банком України були виявлені обтяження на майно (заборона на нерухоме майно) на нежитлові приміщення, які розташовані за адресою вулиця Павлова Академіка, будинок 160 та належать Банку на праві власності. Обтяжувачем вищезазначеного майна є STARTLING LIMITED на виконання основного зобов`язання у сумі 1 500 000,00 євро відповідно до Договору відступлення та набуття прав б/н від 01.02.2022. Підставою для обтяження майна Банку є Договір про відступлення та набуття прав від 01.02.2022, укладений між STARTLING LIMITED, ТОВ «ОПЦЮН-ТРЕЙД» та AT «МЕГАБАНК». За поясненнями отриманими від Банку, STARTLING LIMITED та AT МЕГАБАНК досягли домовленостей щодо укладення угоди про надання фінансового Інструменту. Враховуючи, що грошові кошти мали бути розміщені STARTLING LIMITED у AT «МЕГАБАНК» негайно та на значний проміжок часу (50 років), STARTLING LIMITED виявило бажання, щоб даний фінансовий інструмент був викуплений іншою юридичною особою протягом 5 років. Так як, зазначена операція проводились на користь AT «МЕГАБАНК», саме Банк виступив майновим поручителем такого «зобов`язання щодо відступлення та набуття прав». Відповідно до Договору про відступлення та набуття прав від 01.02.2022 правонабувачем за Угодою про надання фінансового інструменту з можливістю списання є компанія ТОВ «ОПЦЮН-ТРЕЙД» При цьому кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ОПЦЮН-ТРЕЙД» с акціонер Банку, взасник істотної участі ОСОБА_1

Згідно з вимогами пункту 1.9 глави 1 розділу II Інструкції № 368 банк уключає капітальний інструмент до капіталу банку після отримання відповідного дозволу Національного банку, який надається за результатами перевірки відповідності інструмента вимогам, визначеним главою 7 розділу III Інструкції № 368 (пункти 8,11 глави 8 розділу III Інструкції № 368), зокрема щодо відсутності забезпечення інструменту банком або іншою особою. Ця вимога грунтується на положеннях європейського законодавства та спрямована на недопущення наявності умов, за яких інвестор за капітальним інструментом матиме вищий ступінь пріоритетності погашення своїх вимог, ніж інші кредитори банку, оскільки основним призначенням інструментів капіталу є їх здатність забезпечувати негайне поглинання збитків банку та його спроможності виконати зобов`язання перед вкладниками та кредиторами. Обтяження майна Банку з метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «ОПЦЮН-ТРЕЙД» щодо викупу нею капітального інструменту у Інвестора спрямоване на створення вищої пріоритетності вимог Інвестора порівняно з вимогами вкладників та інших кредиторів Банку. З огляду на зазначене, покриття збитків Банку по суті відбуватиметься за рахунок його активів, а не за рахунок капітального інструменту. Таким чином, наявність майнової поруки Банку за зобов`язаннями ТОВ «ОПЦЮН-ТРЕЙД» щодо викупу капітального інструменту в Інвестора свідчить про недотримання Банком вимоги підпункту 3 пункту 1 глави 7 розділу 111 Інструкції № 368 стосовно незабезпеченості капітальних інструментів.

На підставі зазначеного, крім іншого, вказаним рішенням Національного банку України відмовлено у наданні AT «МЕГАБАНК» дозволу на включення залучених коштів на умовах капітального інструменту до капіталу Банку від інвестора-нерезидента STARTLING LIMITED у сумі 1 500 000,00 євро строком на 50 років та 1 місяць відповідно до Угоди про надання фінансового інструменту з можливістю списання від 26.01.2022.

Позивач наголошував, що згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 2 ст. 640 ЦК України визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно п. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України). За приписами п. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Позивач стверджував, що внаслідок відсутності необхідного вчинення іншої дії для укладення договору (відсутності відповідного дозволу Національного банку України), такий договір (Угода про надання фінансового інструменту з можливістю списання) вважається не укладеним.

Стосовно підстав оскарження договору про відступлення та набуття прав, позивач вказував, що Акціонерне товариство - це господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями (ст. З Закону України «Про акціонерні товариства»). Банк у свою чергу є таким акціонерним товариством. Статтею 160 ЦК України встановлено, що в акціонерному товаристві може бути створена наглядова рада акціонерного товариства, яка здійснює контроль за діяльністю його виконавчого органу та захист прав акціонерів товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про акціонерні товариства» рішення про надання згоди на вчинення правочину, щодо вчинення якого є заінтересованість (далі - правочин із заінтересованістю), приймається відповідним органом акціонерного товариства згідно з цією статтею, якщо ринкова вартість майна або послуг чи сума коштів, що є предметом правочину із заінтересованістю, перевищує 1 відсоток вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства. Статутом акціонерного товариства може бути встановлене нижче граничне значення, а також можуть встановлюватися додаткові випадки віднесення правочину до правочину із заінтересованістю. Такс рішення може містити перелік умов проекту правочину, які можуть змінюватися за рішенням виконавчого органу акціонерного товариства під час вчинення правочину із заінтересованістю. У разі відсутності такого переліку умови правочину не можуть відрізнятися віл умов проекту, наданого відповідно до частини четвертої цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 71 Закону України «Про акціонерні товариства» особою, заінтересованою у вчиненні акціонерним товариством правочину, може бути будь-яка з таких осіб: 1) посадова особа органу акціонерного товариства або її афілійовані особи; 2) акціонер, який одноосібно або спільно з афілійованими особами володіє принаймні 25 відсотками голосуючих акцій товариства, та його афілійовані особи (крім випадків, коли акціонер прямо або опосередковано володіє 100 відсотками голосуючих акцій такого акціонерного товариства); 3) юридична особа, в якій будь-яка з осіб, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини, є посадовою особою; 4) інші особи, визначені статутом акціонерного товариства.

Відповідно до ч. З ст . 71 Закону України «Про акціонерні товариства» особа, визначена у частині другій цієї статті, вважається заінтересованою у вчиненні акціонерним товариством правочину, якщо вона: 1) є стороною такого правочину або здійснює контроль над юридичною особою, яка є іншою стороною правочину; 2) отримує винагороду за вчинення такого правочину від акціонерного товариства (посадових осіб акціонерного товариства) або від особи, яка є стороною правочину; 3) внаслідок такого правочину набуває майно; 4) бере участь у правочині як представник або посередник (крім представництва акціонерного товариства посадовими особами).

Позивач посилався на рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем Національного банку України від 04.04.2022 № 20/609-рк/БТ, в якому зазначено, що кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ОПЦІОН-ТРЕЙД» є акціонер Банку, власник істотної участі ОСОБА_1 , тобто ОСОБА_1 є заінтересованою особою у розумінні положень Закону України «Про акціонерні товариства».

Згідно ч. 4 ст. 71 Закону України «Про акціонерні товариства» особа, заінтересована у вчиненні правочину, зобов`язана заздалегідь поінформувати товариство про наявність у неї такої заінтересованості, направивши таку інформацію: 1) ознаки заінтересованості особи у вчиненні правочину; 2) проект правочину. Виконавчий орган акціонерного товариства протягом п`яти робочих днів з дня отримання такої інформації зобов`язаний надати проект правочину і пояснення щодо ознаки заінтересованості наглядовій раді акціонерного товариства (у разі відсутності наглядової ради - кожному акціонеру персонально). Відповідно до ст. 72 Закону України «Про акціонерні товариства» значний правочин. правочнн, щодо якого є заінтересованість, вчинений з порушенням порядку прийняття рішення про надання згоди на його вчинення, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки акціонерного товариства лише у разі подальшого схвалення правочину товариством у порядку, встановленому для прийняття рішення про надання згоди на його вчинення. Подальше схвалення правочину товариством у порядку, встановленому для прийняття рішення про надання згоди на його вчинення, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки акціонерного товариства з моменту вчинення цього правочину.

Таким чином, позивач робить висновок, що в силу вимог наведеної норми закону, подальше схвалення Банком правочину має відбуватися в порядку, встановленому для прийняття рішення про надання згоди на його вчинення Правлінням Банку, оскільки Договір про відступлення має усі ознаки правочину, щодо вчинення якого є заінтересованість, порядок укладання якого має відповідати вимогам, встановленим ст. 71 Закону України «Про акціонерні товариства», а тому, на думку позивача, для укладення даного Договору про відступлення Банку потрібно було здійснити ряд дій на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства», а також провести засідання Правління АТ «МЕГАБАНК» з прийняттям відповідного рішення цим органом, чого Банком зроблено не було. Враховуючи викладене, на думку позивача, Договір про відступлення є недійним в силу чинного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі визнання іпотечного договору недійсним.

Позивач стверджував, що метою укладення оскаржуваного Іпотечного договору було забезпечення банківських вкладів, а не забезпечення виконання зобов`язань Банком за Договором про відступлення, які укладені з ТОВ «ОПЦІОН-ТРЕЙД», що суперечить законодавству та умовам Угоди про надання фінансового інструменту із можливістю списання, у зв`язку з чим Банк заявив вимогу щодо визнання даного Іпотечного договору недійсним. На думку Банку, враховуючи викладене, а також те, що Договір про відступлення було укладено з порушенням норм чинного законодавства та є підстави для визнання його недійсним, можна дійти належного висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання недійсним Іпотечного договору також підлягають задоволенню як похідні. За твердженням позивача, обтяження нерухомого манна іпотекою порушує право Банку на мирне володіння своїм майном і саме з метою відновлення цього порушеного права Банком пред`явлено позов у цій справі, задоволення якого буде сприяє вирішенню питання щодо відновлення порушених прав позивача на нерухоме майно (нежитлові приміщення).

Виходячи з наведених доводів, Акціонерне товариство «Мегабанк» просило суд:

- визнати недійсним договір про відступлення та набуття прав від 01.02.2022, укладений між АТ «МЕГАБАНК». СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД (STARTLING LIMITED) та ТОВ «ОПЦЮН-ТРЕЙД»;

- визнати недійсним іпотечний договір від 01.02.2022, укладений між AT «МЕГАБАНК» та СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД (STARTLING LIMITED), що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. за реєстровим № 77;

- скасувати записи, вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О.: запис № 46467238 від 01.02.2022 про державну реєстрацію іпотеки, запис №46467245 від 01.02.2022 про державну реєстрацію обтяжень (нежитлові приміщення підвалу № 28-32, 41 загальною площею 158,1 кв.м, 1-го поверху № 8, 9, 2-14, 18, 60, 61 загальний площею 159.8 кв.м, 2-го поверху № 9-12, 15, 17-20, 38, 39 загальною площею 212,8 кв.м, 3-го поверху № 33, 35-40, 42, 57, 58 загальною площею 211,5 кв.м, 4-го поверху № 23-27,42 загальною площею 235,9 кв.м. в нежитловій будівлі літ. «А-6», що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Донця-Захаржевського, будинок 6/8); запис № 46467259 від 01.02.2022 про державну реєстрацію іпотеки, запис №46467254 від 01.02.2022 про державну реєстрацію обтяжень (нежитлові приміщення підвалу № 1, 2, 2а, 3-:-5, 5а, 56, 6, 7-:-18, 1-го поверху №1-:-6, 6а, 66, 6в, 9-:-22 у нежитловій будівлі літ. «К-3», що знаходяться за адресою; Харківська область, місто Харків, вулиця Павлова Академіка, будинок 160); запис № 46467267 від 01.02.2022 про державну реєстрацію іпотеки, запис №46467272 від 01.02.2022 про державну реєстрацію обтяжень (нежитлові приміщення 1-го поверху № 7, 8, 8а у нежитловій будівлі літ. «К-3», що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Павлова Академіка, будинок 160); запис № 46467281 від 01.02.2022 про державну реєстрацію іпотеки, запис №46467277 від 01.02.2022 про державну реєстрацію обтяжень (нежитлові приміщення 2-го поверху № І-:-7, 7а, 8, 8а. 86, 9, 11-:-18, 18а, 186, 3-го поверху № 1-:-11 у нежитловій будівлі літ. «К-3», що знаходяться за адресою: Харківська область, місто Харків, вулиця Павлова Академіка, будинок 160).

Третьою особо - Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було надано до суду письмові пояснення, в яких підтримано заявлені Банком вимоги та викладену позивачем аргументацію підстав заявленого позову.

В свою чергу відповідач - СТАРЛІНГ ЛІМІТЕД (STARLING LIMITED), заперечуючи проти заявленого позову, вказував, що відповідно до ч.1 ст.638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Отже, поняття укладеності/неукладеності договору пов`язується не з отриманням дозволів (ліцензій) від органів державної влади, а з досягненням сторонами згоди щодо істотних умов того чи іншого договору, які визначаються обов`язковими або законом, або самими сторонами, або передання майна, чи вчинення інших дій, необхідних для договорів даного виду. В свою чергу, сторони досягли згоди щодо порядку надання документів, необхідних для отримання дозволу НБУ на включення інструменту в капітал банку (пункт 15.1. договору), а також питання пов`язані з порядком дій сторін для отримання дозволу НБУ для цієї ж мети (пункт 15.3.).

Згідно з Інструкцією про регулювання діяльності банків України, затвердженої Постановою НБУ від 28.08.2001 № 368 капітальний інструмент з умовами списання/конверсії - це капітальний інструмент зі строком погашення не менше ніж 50 років, який містить умови щодо припинення зобов`язань банку за інструментом шляхом списання або конверсії в разі настання тригерної події. Джерелами формування коштів капітального інструменту з умовами списання/конверсії є власні та/або залучені кошти інвестора, крім коштів, отриманих інвестором унаслідок прямого/опосередкованого фінансування від банку-боржника. Банк з метою включення капітального інструменту з умовами списання/конверсії о капіталу банку підтверджує джерела формування коштів цього інструменту. Банк уключає капітальний інструмент з умовами списання/конверсії до капіталу банку після отримання дозволу Національного банку. Пункт 1 розділу 7 інструкціє встановлює вимоги, дотримання яких є необхідним для включення фінансового інструмента в капітал банку. Крім того, положенням пункту 12.1. Договору сторони прямо передбачили, що якщо будь-яке положення, яке визнане повністю, або частково нездійсненним, це не впливає на дійсність, або здійсненність інших положень цього договору.

Згідно з ч. 1. ст. 227 ЦК України, правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним. Дана норма встановлює недійсність договору в залежності від того, чи мав позивач на момент укладення договору передбачений договором дозвіл (ліцензію) на його укладення. В свою чергу, передумовою отримання від НБУ дозволу на уключення капітального інструмента у капітал банку є наявність дійсного (тобто укладеного) на момент отримання такого дозволу договору про надання фінансового інструмента із можливістю списання (капітального інструмента).

Крім того, за своєю правовою природою, Угода про надання фінансового інструменту є договором банківського вкладу. Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст. 1058 ЦК України, Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Отже, для укладеності договору банківського вкладу необхідним є досягнення згоди щодо суми вкладу, строку та процентів у письмовій формі та фактично такий вклад внести. Всі ці умови були виконані.

Крім того, оскільки сторони досягли згоди щодо порядку дій сторін, направлених на отримання дозволу, враховуючи, що дійсність та укладеність відповідного договору є передумовою, а не наслідком отримання дозволу НБУ, відповідач стверджував, шо його відсутність не призводить до неукладеності договору, відсутність дозволу НБУ не змінює правову природу Угоди про надання фінансового інструменту як договору вкладу та не призводить ані до недійсності Угоди, ані до її неуклаеності.

Також, відповідач зазначав, що рішення НБУ, яким визначається пов`язаність Банку з третіми особи ухвалюється у випадках та в порядку, передбачених частиною 6 статті 52 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», згідно з якою, Національний банк України при здійсненні банківського нагляду має право визначати пов`язаними з банком особами фізичних та юридичних осіб, зазначених у частині першій цієї статті, якщо вони не визначені пов`язаними самим банком. Національний банк України має право визначати пов`язаними з банком осіб із застосуванням ознак, визначених нормативно-правовими актами Національного банку України, у випадках, передбачених цією статтею, з урахуванням характеру взаємовідносин, операцій та наявності інших зв`язків із банком. Національний банк України перед розглядом питання щодо визначення особи пов`язаною з банком запитує у банку інформацію та пояснення про причини невизначення особи пов`язаною з банком. Рішення Національного банку України щодо визначення особи пов`язаною з банком набирає чинності з дня, наступного за днем його прийняття. Національний банк України в день прийняття такого рішення доводить до відома банку інформацію про прийняте рішення в письмовій формі (у паперовій або електронній формі з дотриманням вимог законодавства). Банк зобов`язаний враховувати у своїй діяльності рішення Національного банку України про визначення особи пов`язаною з банком з наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення Національного банку України. Проте, рішення, на яке посилається позивач не є рішенням про визначення особи пов`язаною з банком а стосується питання надання дозволу на включення капітального інструменту до капіталу банку. За таких обставин, доведення пов`язаності особи з Банком має бути здійснене суду на підставі належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 на момент укладення оскаржуваного правочину володів істотною участю у Банку, а саме - прямо та/або опосередковано, самостійно чи спільно з іншими особами володів 10 і більше відсотками статутного капіталу та/або права голосу акцій, паїв юридичної особи або незалежна від формального володіння можливість значного впливу на управління чи діяльність юридичної особи. Такі дані можуть встановлюватись на підставі даних депозитарних установ, наданих відповідно до Положення про порядок звітування депозитарними установами до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11.06.2013 № 992, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.07.2013 за № 1126/23658. Проте, відповідних доказів до суду не надано. Крім того, позивач посилається на норми матеріального права, які не підлягають застосування до даних правовідносин.

Згідно з абз. 3 ч. 10 статті 71 ЗУ «Про акціонерні товариства» передбачені виключення, коли положення цієї статті не застосовуються, а саме у разі: 1) реалізації акціонерами переважного права відповідно до статті 27 цього Закону; 2) викупу товариством в акціонерів розміщених ними акцій відповідно до статті 66 цього Закону; 3) виділу та припинення акціонерного товариства; 4) надання посадовою особою органів товариства або акціонером, який одноосібно або спільно з афілійованими особами володіє 25 і більше відсотками голосуючих акцій товариства, на безоплатній основі гарантії, поруки (у тому числі майнової поруки), застави або іпотеки товариству або особам, які надають товариству позику; 5) вчинення правочину за державними регульованими цінами та тарифами відповідно до вимог законодавства; 6) вчинення банками правочинів, пов`язаних з наданням банківських та інших фінансових послуг, за умови дотримання положень статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

В свою чергу, згідно з ч. 8-11 ст. 52 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», Угоди, що здійснюються з пов`язаними з банком особами, не можуть передбачати умови, що не є поточними ринковими умовами. Угоди, укладені банком із пов`язаними з банком особами на умовах, що не є поточними ринковими умовами, визнаються недійсними з моменту їх укладення. Поточними ринковими умовами не вважаються, зокрема: 1) прийняття меншого забезпечення виконання зобов`язань, ніж вимагається від інших клієнтів; 2) придбання у пов`язаної з банком особи майна низької якості чи за завищеною ціною; 3) здійснення інвестиції в цінні папери пов`язаної з банком особи, яку банк не здійснив би в інше підприємство; 4) оплата товарів і послуг пов`язаної з банком особи за цінами вищими, ніж звичайні, або за таких обставин, коли такі самі товари і послуги іншої особи взагалі не були б придбані; 5) продаж пов`язаній з банком особі майна за вартістю, що є нижчою, ніж та, яку банк отримав би від продажу такого майна іншій особі; 6) нарахування відсотків та комісійних за послугами, наданими банком пов`язаним із банком особам, які є меншими, ніж звичайні; 7) нарахування відсотків за вкладами (депозитами), залученими банком від пов`язаних із банком осіб, які є більшими, ніж звичайні; 8) передача у користування пов`язаній з банком особі майна, плата за яке є нижчою, ніж та, яку банк отримав би від особи, яка не є пов`язаною, або отримання від пов`язаної з банком особи майна у користування за завищеною платою.

Банку забороняється надавати кредити будь-якій особі для: 1) погашення цією особою будь-яких зобов`язань перед пов`язаною з банком особою; 2) придбання активів пов`язаної з банком особи, за винятком продукції, що виробляється цією особою; 3) придбання цінних паперів, розміщених чи підписаних пов`язаною з банком особою або права на які має пов`язана з банком особа.

Отже, з викладеного слідує, що саме по собі укладення правочину із заінтересованістю не є підставою для визнання його недійсним, без доведення обставин, які свідчать про порушення обмежень, встановлених ЗУ «Про банки та банківську діяльність». Однак, позивач на такі обставини не посилається.

В обґрунтування підстав для визнання недійсним іпотечного договору, позивач посилається також на те, що метою укладення оскаржуваного іпотечного договору було саме забезпечення банківських вкладів, а не забезпечення виконання зобов`язань Банком за Договором про відступлення, які укладені з ТОВ «Опціон-Трейд», що суперечить законодавству та умовам Угоди. Таким чином, позивач, фактично, посилається на удаваність договору іпотеки, оскільки стверджує, що метою оскаржуваного правочину є інша, ніж мета в ньому зазначена. Відповідно до приписів ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Верховний Суд неодноразово зазначав, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. У такій ситуації існують два правочини: один - удаваний, а інший - той, який сторони дійсно мали на увазі. Отже, удаваний правочин своєю формою прикриває реальний правочин. Таким чином, згідно з нормами ст. 235 ЦК України та роз`яснень Верховного Суду удаваний правочин є принципово іншим, ніж той, який сторони насправді вчинили. Тобто між сторонами виникають зовсім інші правовідносини, ніж ті, що визначені удаваним договором. В Постанові від 14.02.2022 у справі № 346/2238/15 Верховний Суд наголосив, що договір не можна визнати удаваним в частині, яка є невід`ємною частиною договірного правовідношення, одна, яка не визначає його правову природу (наприклад, - в частині сторони договору). Так само, не можна визнати удаваним договір в частині предмета забезпечувального зобов`язання, оскільки від цього не залежить його правова природа як забезпечувального зобов`язання. Якщо певний предмет не може бути предметом забезпечувального зобов`язання, це може бути підставою недійсності договору з підстав порушення актів цивільного законодавства, однак не з підстав його удаваності (або іншої невідповідності волі волевиявленню). Враховуючи правову конструкцію удаваного правочину, відповідно до якої суд зобов`язаний встановити дійсну природу укладеного договору, позивач зобов`язаний також довести, що договір, який сторони насправді вчинили також є недійсним.

Також, посилання позивача не невідповідність умови оспорюваного іпотечного договору умовам Угоди не є підставою для недійсності іпотечного договору, оскільки умови Угоди не є актом цивільного законодавства. Як вже було зазначено, саме невідповідність правочину актам цивільного законодавства може бути однією з підстав недійсності. Крім того, Угода укладена між тими ж сторонами, що і іпотечний договір, і якщо положення іпотечного договору, укладеного між сторонами врегульовано інакше, ніж в Угоді, то це не є підставою визнавати один з договорів недійсним, а є підставою для тлумачення договору згідно з правилами, визначеними ст. 213 ЦК України. Щодо доводів про те, що спірний іпотечний договір суперечить іншим положенням законодавства, відповідач зазначав, що позивач не конкретизував яким саме положенням він суперечить, а отже не вказав конкретну підставу для визнання недійсним іпотечного договору, що відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України позбавляє суд, який діє безсторонньо та неупереджено, визначити замість позивача підстави позову. Як в Угоді, так і в іпотечному договорі чітко зазначено, що іпотекою забезпечуються саме виконання зобов`язань Банком за Договором про відступлення, а тому, доводи в цій частині не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог і викладених сторонами доводів та заперечень, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України). Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України

Частина 1 статті 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Аналіз умов Угоди про надання фінансового інструменту свідчить, що дана угода за своєю правовою природою є угодою банківського вкладу, яка укладена з метою використання вкладу банком для підтримки своєї позиції загального капіталу та, за необхідності, для сплати будь-яких витрат і зборів, що понесені у зв`язку з цим договором (пункт 2.2 Угоди).

Відповідно до частини 1 статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

При цьому, сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов такого договору, зокрема предмет договору банківського вкладу, процентна ставка за вкладом, умови повернення вкладу.

Відповідно до частини 2 статті 640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Проте вказана норма передбачає, що актом цивільного законодавства може бути передбачено вчинення певної дії, необхідної саме для укладення договору.

У даному ж випадку нормами пункту 1.9 глави 1 розділу II Інструкції №368, на яку посилається позивач, не вимагається надання згоди НБУ безпосередньо на укладення договору про надання фінансового (капітального) інструмента із можливістю списання. Зазначена норма лише містить вказівку, що банк уключає капітальний інструмент з умовами списання/конверсії до капіталу банку після отримання дозволу Національного банку. Отже, згода НБУ необхідна не для укладення договору про надання капітального інструменту, а лише для використання залучених за таким договором грошових коштів від інвестора з метою включення їх до капіталу банку. Тобто банк спочатку має залучити відповідні грошові кошти від інвестора на підставі вже укладеного між ними договору, узгодивши при цьому всі істотні умови, а вже потім отримати дозвіл Національного банку на уключення капітального інструмента з умовами списання/конверсії до капіталу банку.

За таких обставин, суд констатує, що Угода про надання фінансового інструменту із можливістю списання не може вважатися неукладеною лише з підстав ненадання дозволу Національним банком.

Розглядаючи позовної вимоги Банку про визнання недійсним Договору про відступлення та набуття прав, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з пунктом 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Суд виходить з того, що звертаючись з позовом про визнання недійсним правочину, позивач відповідно до вимог статті 74 ГПК України повинен довести наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення.

Без доведення позивачем обставин недодержання сторонами в момент вчинення оспорюваного правочину конкретних вимог законодавства у суду відсутні підстави для задоволення відповідного позову.

Позивач вказував, що відповідно до частини 1 статті 71 Закону України "Про акціонерні товариства" (в редакції чинній на момент укладення Договору про відступлення та набуття прав) рішення про надання згоди на вчинення правочину, щодо вчинення якого є заінтересованість (далі - правочин із заінтересованістю), приймається відповідним органом акціонерного товариства згідно з цією статтею, якщо ринкова вартість майна або послуг чи сума коштів, що є предметом правочину із заінтересованістю, перевищує 1 відсоток вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства. Статутом акціонерного товариства може бути встановлене нижче граничне значення, а також можуть встановлюватися додаткові випадки віднесення правочину до правочину із заінтересованістю. Таке рішення може містити перелік умов проекту правочину, які можуть змінюватися за рішенням виконавчого органу акціонерного товариства під час вчинення правочину із заінтересованістю. У разі відсутності такого переліку умови правочину не можуть відрізнятися від умов проекту, наданого відповідно до частини четвертої цієї статті.

Згідно з частиною 2 статті 71 Закону України "Про акціонерні товариства" особою, заінтересованою у вчиненні акціонерним товариством правочину, може бути будь-яка з таких осіб: 1) посадова особа органу акціонерного товариства або її афілійовані особи; 2) акціонер, який одноосібно або спільно з афілійованими особами володіє принаймні 25 відсотками голосуючих акцій товариства, та його афілійовані особи (крім випадків, коли акціонер прямо або опосередковано володіє 100 відсотками голосуючих акцій такого акціонерного товариства); 3) юридична особа, в якій будь-яка з осіб, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини, є посадовою особою; 4) інші особи, визначені статутом акціонерного товариства.

Відповідно до частини 3 статті 71 Закону України "Про акціонерні товариства" особа, визначена у частині другій цієї статті, вважається заінтересованою у вчиненні акціонерним товариством правочину, якщо вона: 1) є стороною такого правочину або здійснює контроль над юридичною особою, яка є іншою стороною правочину; 2) отримує винагороду за вчинення такого правочину від акціонерного товариства (посадових осіб акціонерного товариства) або від особи, яка є стороною правочину; 3) внаслідок такого правочину набуває майно; 4) бере участь у правочині як представник або посередник (крім представництва акціонерного товариства посадовими особами).

Позивач наголошував, що рішенням Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем Національного банку України від 04.04.2022 № 20/609-рк/БТ "Про відмову у наданні дозволу на включення капітального інструменту до капіталу АТ "Мегабанк" було визначено, що кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "Опціон-Трейд" є акціонер АТ "Мегабанк", власник істотної участі ОСОБА_1 . Отже, на думку позивача, ОСОБА_1 є заінтересованою особою у розумінні положень Закону України "Про акціонерні товариства".

Згідно з частиною 4 статті 71 Закону України "Про акціонерні товариства" особа, заінтересована у вчиненні правочину, зобов`язана заздалегідь поінформувати товариство про наявність у неї такої заінтересованості, направивши таку інформацію: 1) ознаки заінтересованості особи у вчиненні правочину; 2) проект правочину. Виконавчий орган акціонерного товариства протягом п`яти робочих днів з дня отримання такої інформації зобов`язаний надати проект правочину і пояснення щодо ознаки заінтересованості наглядовій раді акціонерного товариства (у разі відсутності наглядової ради - кожному акціонеру персонально).

Частинами 5-10 Закону України "Про акціонерні товариства" визначено, що наглядова рада (а в разі якщо створення наглядової ради не передбачено законом та статутом акціонерного товариства, - виконавчий орган акціонерного товариства) з метою проведення оцінки правочину, щодо якого є заінтересованість, на відповідність його умов звичайним ринковим умовам залучає незалежного аудитора (аудиторську фірму), суб`єкта оціночної діяльності або іншу особу, яка має відповідну кваліфікацію. Вимоги цієї частини не застосовуються до приватного акціонерного товариства, якщо інше не встановлено його статутом. Якщо заінтересована у вчиненні правочину особа є членом наглядової ради акціонерного товариства, вона не має права голосу з питання вчинення такого правочину. Рішення про надання згоди на вчинення правочину із заінтересованістю приймається більшістю голосів членів наглядової ради, які не є заінтересованими у вчиненні правочину (далі - незаінтересовані члени наглядової ради), присутніх на засіданні наглядової ради. Якщо на такому засіданні присутній лише один незаінтересований член наглядової ради, рішення про надання згоди на вчинення правочину із заінтересованістю приймається таким членом одноосібно. Статутом акціонерного товариства може встановлюватися вимога про присутність усіх або більшості незаінтересованих членів наглядової ради на засіданні наглядової ради, на якому розглядається питання про надання згоди на вчинення правочину із заінтересованістю.

Рішення про надання згоди на вчинення правочину із заінтересованістю виноситься на розгляд загальних зборів акціонерів, якщо: 1) в акціонерному товаристві не створена наглядова рада; 2) всі члени наглядової ради є заінтересованими у вчиненні правочину; 3) ринкова вартість майна або послуг чи сума коштів, що є предметом правочину, становить не менше 10 відсотків вартості активів, за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства. Якщо наглядова рада прийняла рішення про відхилення правочину із заінтересованістю або не прийняла жодного рішення протягом 30 днів з дня отримання необхідної інформації, питання про надання згоди на вчинення правочину із заінтересованістю може бути винесене на розгляд загальних зборів акціонерів. Статутом приватного акціонерного товариства може бути передбачено менший строк у зв`язку з незастосовуванням вимог частини п`ятої цієї статті.

У голосуванні про надання згоди на вчинення правочину із заінтересованістю акціонери, заінтересовані у вчиненні правочину, не мають права голосу, а рішення з цього питання приймається більшістю голосів незаінтересованих акціонерів, які зареєструвалися для участі в загальних зборах та яким належать голосуючі з цього питання акції. Статутом приватного акціонерного товариства може бути передбачено незастосування вимог цієї частини до такого товариства.

Після прийняття рішення про надання згоди на вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість, акціонерне товариство зобов`язане оприлюднити інформацію про таке рішення в передбаченому законом порядку.

Відповідно до статті 72 Закону України "Про акціонерні товариства" значний правочин, правочин щодо якого є заінтересованість, вчинений з порушенням порядку прийняття рішення про надання згоди на його вчинення, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки акціонерного товариства лише у разі подальшого схвалення правочину товариством у порядку, встановленому для прийняття рішення про надання згоди на його вчинення. Подальше схвалення правочину товариством у порядку, встановленому для прийняття рішення про надання згоди на його вчинення, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки акціонерного товариства з моменту вчинення цього правочину.

Позивач вважає, що в силу вимог наведених норми закону подальше схвалення Банком Договору про відступлення та набуття прав мало відбуватися в порядку, встановленому для прийняття рішення про надання згоди на його вчинення Правлінням Банку. Відповідно, для укладення даного Договору Банку потрібно було здійснити ряд дій на виконання вимог Закону України "Про акціонерні товариства", а також провести засідання Правління АТ "Мегабанк" з прийняттям відповідного рішення цим органом, чого Банком зроблено не було. У зв`язку з цим, Договір про відступлення є недійним в силу чинного законодавства України.

В той же час, абзацом 3 частини 10 статті 71 Закону України "Про акціонерні товариства" визначено, що положення цієї статті не застосовуються у разі, зокрема, вчинення банками правочинів, пов`язаних з наданням банківських та інших фінансових послуг, за умови дотримання положень статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Зокрема, частинами 8-11 статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що:

- угоди, що здійснюються з пов`язаними з банком особами, не можуть передбачати умови, що не є поточними ринковими умовами;

- угоди, укладені банком із пов`язаними з банком особами на умовах, що не є поточними ринковими умовами, визнаються недійсними з моменту їх укладення;

- поточними ринковими умовами не вважаються, зокрема: 1) прийняття меншого забезпечення виконання зобов`язань, ніж вимагається від інших клієнтів; 2) придбання у пов`язаної з банком особи майна низької якості чи за завищеною ціною; 3) здійснення інвестиції в цінні папери пов`язаної з банком особи, яку банк не здійснив би в інше підприємство; 4) оплата товарів і послуг пов`язаної з банком особи за цінами вищими, ніж звичайні, або за таких обставин, коли такі самі товари і послуги іншої особи взагалі не були б придбані; 5) продаж пов`язаній з банком особі майна за вартістю, що є нижчою, ніж та, яку банк отримав би від продажу такого майна іншій особі; 6) нарахування відсотків та комісійних за послугами, наданими банком пов`язаним із банком особам, які є меншими, ніж звичайні; 7) нарахування відсотків за вкладами (депозитами), залученими банком від пов`язаних із банком осіб, які є більшими, ніж звичайні; 8) передача у користування пов`язаній з банком особі майна, плата за яке є нижчою, ніж та, яку банк отримав би від особи, яка не є пов`язаною, або отримання від пов`язаної з банком особи майна у користування за завищеною платою;

- банку забороняється надавати кредити будь-якій особі для: 1) погашення цією особою будь-яких зобов`язань перед пов`язаною з банком особою; 2) придбання активів пов`язаної з банком особи, за винятком продукції, що виробляється цією особою; 3) придбання цінних паперів, розміщених чи підписаних пов`язаною з банком особою або права на які має пов`язана з банком особа.

У даному випадку Договір про відступлення та набуття прав є договором, що вчинений банком, і він безпосередньо пов`язаний з наданням банківських та інших фінансових послуг, а саме: з правовідносинами щодо виконання умов Угоди про надання фінансового інструменту із можливістю списання, яка у тому числі містить положення договору про надання банківського вкладу. Отже, положення статті 71 Закону України "Про акціонерні товариства" щодо порядку прийняття рішення про надання згоди на вчинення договорів, що мають ознаки заінтересованості, не можуть поширюються на Договір про відступлення та набуття прав. Відповідно, недотримання такого порядку не може свідчити про недійсність даного Договору.

Окрім того, позивачем не надано належних доказів на підтвердження наявності ознак заінтересованості відносно акціонеру банку ОСОБА_1 станом на момент укладення Договору про відступлення та набуття прав. Фактично позивач посилається лише на рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем Національного банку України від 04.04.2022 № 20/609-рк/БТ "Про відмову у наданні дозволу на включення капітального інструменту до капіталу АТ "Мегабанк", в якому міститься вказівка, що кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "Опціон-Трейд" є акціонер АТ "Мегабанк", власник істотної участі ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що частина 6 статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачає, що Національний банк України при здійсненні банківського нагляду має право визначати пов`язаними з банком особами фізичних та юридичних осіб, зазначених у частині першій цієї статті, якщо вони не визначені пов`язаними самим банком. Національний банк України має право визначати пов`язаними з банком осіб із застосуванням ознак, визначених нормативно-правовими актами Національного банку України, у випадках, передбачених цією статтею, з урахуванням характеру взаємовідносин, операцій та наявності інших зв`язків із банком. Національний банк України перед розглядом питання щодо визначення особи пов`язаною з банком запитує у банку інформацію та пояснення про причини невизначення особи пов`язаною з банком. Рішення Національного банку України щодо визначення особи пов`язаною з банком набирає чинності з дня, наступного за днем його прийняття. Національний банк України в день прийняття такого рішення доводить до відома банку інформацію про прийняте рішення в письмовій формі (у паперовій або електронній формі з дотриманням вимог законодавства). Банк зобов`язаний враховувати у своїй діяльності рішення Національного банку України про визначення особи пов`язаною з банком з наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення Національного банку України.

Однак надане позивачем рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем Національного банку України від 04.04.2022 № 20/609-рк/БТ "Про відмову у наданні дозволу на включення капітального інструменту до капіталу АТ "Мегабанк" не може вважатися рішенням Національного банку України щодо визначення особи пов`язаною в розумінні ч.6 ст.52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", оскільки було прийнято з інших питань та в іншій процедурі (надання згоди на включення капітального інструменту до капіталу банку).

Таким чином, у даній справі відсутні належні та достатні докази того, що ОСОБА_1 є заінтересованою особою у вчиненні Договору про відступлення та набуття прав від 01.02.2022 в розумінні частини 3 статті 71 Закону України "Про акціонерні товариства", а тому позивачем не доведено, що даний договір є таким, щодо якого є заінтересованість, і його укладення має відповідати вимогам, встановленим ст. 71 Закону України "Про акціонерні товариства".

Встановлені обставини виключають можливість задоволення позову в частині вимог про визнання недійсним договору про відступлення та набуття прав від 01.02.2022, укладеного між AT «МЕГАБАНК», СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД (STARTLING LIMITED) та ТОВ «ОПЦЮН-ТРЕЙД».

Розглядаючи вимоги про визнання недійсним іпотечного договору від 01.02.2022, укладеного між AT «МЕГАБАНК» та СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД (STARTLING LIMITED), суд виходить з того, що позивачем не доведено твердження про те, що метою укладення оскаржуваного Іпотечного договору було саме забезпечення банківських вкладів, а не забезпечення виконання зобов`язань Банком за Договором про відступлення, оскільки з умов Іпотечного договору вбачається, що за пунктом 1.1 Іпотечного договору цей договір забезпечує виконання Іпотекодавцем всіх у повному обсязі, зобов`язань, які визначені у Договорі про відступлення та набуття прав від 01.02.2022 року та/або будь-яких додаткових угодах до нього (надалі - "Основне зобов`язання"), укладеному між Іпотекодавцем, Іпотекодержателем та ТОВ "Опціон-Трейд", із сумою відступлених прав 1500000,00 EUR строком оплати відступлених прав - 01.02.2027, а пунктом 5 Договору про відступлення та набуття прав від 01.02.2022 передбачено, що виконання правонабувачем зобов`язань за цим Договором забезпечується майном позичальника шляхом укладення іпотечного договору між правовласником та позичальником. Таким чином, саме на виконання даної умови Договору про відступлення та набуття прав від 01.02.2022 і було укладено Іпотечний договір.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом. При цьому, іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання свого зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

З наведеної норми вбачається, що іпотекодавець може передавати в іпотеку нерухоме майно не лише для забезпечення свого зобов`язання, а й для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. У даному випадку АТ "Мегабанк" (іпотекодавець) передав своє нерухоме майно в іпотеку для забезпечення виконання зобов`язання перед іпотекодержателем.

Умови Іпотечного договору передбачають строк оплати відступлених прав - 01.02.2027, що відповідає умовам саме Договору про відступлення та набуття прав від 01.02.2022. За таких обставин, суд приходить до висновку, що за Іпотечним договором не забезпечувалося виконання АТ "Мегабанк" своїх зобов`язань не за договором банківського строкового вкладу юридичної особи, не за Угодою про надання фінансового інструменту із можливістю списання. Посилання на вказані договори умови Іпотечного договору взагалі не містять.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Враховуючи викладене, а також те, що судом не було встановлено ознак недійсності Договору про відступлення та набуття прав від 01.02.2022, який було забезпечено іпотекою, суд не знаходить підстав для визнання Іпотечного договору недійсним.

У зв`язку із необґрунтованістю заявлених позивачем позовних вимог про визнання недійсним договору про відступлення та набуття прав від 01.02.2022 і визнання недійсним іпотечного договору від 01.02.2022, та відмову в задоволенні позову в частині зазначених вимог, похідні позовні вимоги про скасування записів, вчинених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. також не підлягають задоволенню.

Приписами ч. 9 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.02.2023 у справі № 922/2172/22.

З урахуванням вимог ст. ст. 123, 129 ГПК України, за наслідками розгляду справи судові витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МЕГАБАНК».

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.02.2023 у справі № 922/2172/22.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "11" квітня 2023 р.

Суддя Л.С. Лаврова