ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" квітня 2023 р. м. Вінниця Cправа № 902/74/23

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Міліціанова Р.В., розглянувши без виклику сторін у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-МАРКЕТ", вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, м. Київ, 04053, код - 37471163

до: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1

про стягнення 6 800,00 грн

В С Т А Н О В И В :

16.01.2023 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (б/н від 13.01.2023 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-МАРКЕТ" до ОСОБА_1 про стягнення 6 800,00 грн за договором поставки товару № 1907 від 10.03.2020 року. Зазначену заяву заявником сформовано в системі "Електронний суд".

Ухвалою суду від 18.01.2023 року зобов`язано Калинівську міську раду надати суду інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відома суду адреса проживання: АДРЕСА_1 ).

03.02.2023 року до суду від Відділу надання адміністративних послуг Калинівської міської ради на виконання вимог ухвали суду надійшов лист № 01-12/84 від26.01.2023 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 08.02.2023 року відкрито провадження справі № 902/74/23, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами (без проведення судового засідання).

Сторонам встановлено строки на вчинення процесуальних дій до 10.03.2023 року.

Зазначену ухвалу позивачу надіслано засобами електронного зв`язку за наступною адресою: позивачу - ІНФОРМАЦІЯ_2 , представнику позивача Маніло І.І. - ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідачу засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

При цьому, конверт з ухвалою суду від 08.02.2023 року, що надісланий на адресу відповідача ( ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ) повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Зокрема суд зважає на положення ст. 242 ГПК України, п.п. 4 та 5 ч. 6 якої визначено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ч. 10 ст. 242 ГПК України встановлено, що судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Крім того, суд наголошує на тому, що копія ухвали суду була надіслана відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, та Господарського процесуального кодексу України, що також підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

За змістом ст. 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" та справі "Красношапка проти України" зазначено, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви позивач в якості підстави позовних вимог посилається на укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-МАРКЕТ" та ОСОБА_1 укладено договір поставки товару № 1907 від 10.03.2020 року.

Згідно акту про розміщення торгового обладнання від 12.05.2020 року відповідачу передано обладнання, а саме: Холодильник 1-дв., модель 5С 600, заводський номер 02104, інвентарний номер ХБ 16810, рік випуску 2014 в кількості 1 одиниця.

За твердженнями позивача, в ході неодноразових перевірок стану обладнання представниками ТОВ "ТРАНС-МАРКЕТ" було встановлено закриття та обмеження доступу до приміщення, в якому було встановлено обладнання, на телефонні дзвінки відповідач не відповідає, інформацію щодо асортименту та кількості реалізованої продукції не надає.

З метою захисту своїх прав Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-МАРКЕТ" звернулось з позовом до суду про стягнення з ОСОБА_1 6 800,00 грн штрафу за не повернуте обладнання.

Матеріали справи не містять ні відзивів, ні письмових пояснень з долученням відповідних доказів в яких би відповідач вказав власну процесуальну позицію щодо поданого позову.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 10.03.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-МАРКЕТ" (Постачальник) та ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір поставки товару № 1907.

Відповідно п. 1.1 Договору Постачальник продає та поставляє, а Покупець купує та оплачує на умовах та у порядку визначених цим договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках (специфікаціях) або накладних, що засвідчують прийом-передачу товару від Постачальника до Покупця та є невід`ємними частинами цього Договору.

Сторони застосовують до даного договору умови DDP - доставка Постачальником товару в пункт, вказаний Покупцем (редакція "ІНКОТЕРМС" 2010 року) (п. 1.2 Договору).

Найменування та кількість товару зазначається в додатках або накладних, які є невід`ємними частинами цього Договору (п. 2.1 Договору).

Ціна на товар встановлюється на підставі прайс-листів Постачальника, що є додатками до цього договору. Оплата здійснюється в національній валюті України. Фактом погодження Покупцем ціни та вартості Товару вважається підписана сторонами накладна (п. 3.1 Договору).

Загальна сума цього договору відповідає загальній сумі всіх накладних на підставі яких здійснюється постачання товару, відповідно до умов цього Договору (п. 3.2 Договору).

Покупець зобов`язаний оплачувати кожну партію переданого Постачальником товару, протягом (але не пізніше) 21 календарних днів з моменту передачі такої партії товару. В разі порушення Покупцем строку оплати товару вказаного в цьому пункті, Постачальник вправі зупинити послідуючі поставки, аж до моменту повного погашення Покупцем заборгованості за поставлений раніше товар (п. 3.3 Договору).

Поставки товару Постачальником Покупцю здійснюється окремими партіями відповідно до заявок Покупця, виходячи з наявного товару на складі Постачальника. В разі відсутності товару на складі Постачальника, Постачальник повинен повідомити про це Покупця на протязі 2 календарних днів, або відмовити у поставці з інших причин. Товар повинен бути переданий Покупцю у строк не більше 2 календарних днів з моменту отримання заявки (п. 4.1 Договору).

З метою стимулювання та збільшення збуту (продажу) товару, що постачається

Постачальником, між ТОВ "ТРАНС-МАРКЕТ" та ОСОБА_1 підписано додаток № 1 до договору поставки, згідно якого Покупцю надається у користування торгове обладнання для зберігання та реалізації продукції, що поставляється Постачальником.

Згідно п. 1.2 Додатку склад, перелік, найменування, кількість обладнання узгоджена сторонами та наведена в акті прийому-передачі торгового обладнання, оформленому у відповідності до п.1.3 Додатку.

Обладнання передається в комплекті. Склад кожного окремого комплекту узгоджується сторонами шляхом підписання акту прийому-передачі, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.3 Договору).

Обладнання належить ПрАТ "Індустріальні та дистрибуційні системи" (далі - Власник) на праві власності (п. 1.4 Договору).

Покупець має право здійснювати господарську діяльність з використанням торгового обладнання в межах діючого законодавства, своїх правовстановлюючих документів, цього договору та виключно цільового призначення обладнання (п. 2.1.1 Договору).

Згідно п. 2.2 Додатку Покупець зобов`язаний зокрема: експлуатувати обладнання виключно відповідно до його цільового призначення; на першу вимогу Постачальника Покупець зобов`язаний надавати інформацію щодо асортименту та кількості продукції, реалізованої з використанням Обладнання; повернути Обладнання у справному стані по закінченні терміну дії договору протягом 5 календарних днів з моменту розірвання строку дії Договору, або за вимогою Постачальника згідно письмової вимоги Постачальника в термін 10(десять) календарних днів з дати направлення такої вимоги на юридичну адресу Покупця, зазначену в договору поставки; зберігати торгове обладнання в місцях, рекомендованих Постачальником, зберігати цілісність та неушкодженність торгового обладнання, утримувати торгове обладнання в охайному вигляді; дотримуватись належного режиму експлуатації торгового обладнання відповідно до вимог, вказаних у технічній документації на відповідне торгове обладнання.

Відповідно п. 3.1 Додатку у випадку, якщо Покупець не повернув у зазначений в п.2.2.8 строк торгове обладнання Постачальнику, Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику штраф в розмірі та порядку, передбаченому п. 3.4, 3.5 Додатку.

Розмір штрафу, що підлягає сплаті за торгове обладнання визначений п. 3.4 Додатку.

Згідно акту про розміщення торгового обладнання від 12.05.2020 року відповідачу передано обладнання, а саме: Холодильник 1-дв., модель 5С 600, заводський номер 02104, інвентарний номер ХБ 16810, рік випуску 2014 в кількості 1 одиниця.

27.06.2022 року позивачем направлено вимогу про повернення обладнання протягом 10 календарних днів та забезпечення безперешкодний доступ до місця його встановлення з метою проведення його вивезення. Відповідачем обладнання не повернуто.

18.07.2022 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу на відшкодування вартості обладнання в розмірі 6 800,00 грн протягом 5 календарних днів з моменту отримання вимоги. Відповіді надано не було.

Розмір штрафу згідно п. 3.4 Додатку за неповернуте обладнання становить 6 800,00 грн.

З приводу підсудності даного спору господарському суду, з огляду на статус відповідача як фізичної особи, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Договір поставки товару № 1907 укладено сторонами 10.03.2020 року, Томчук І.М. припинено діяльність фізичної особи підприємця 28.09.2020 року, що встановлено судом з відомостей ЄДРПОУ.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин відповідач мав статус суб`єкта господарювання.

Крім того, Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 04.01.2023 року у справі №132/2248/22 закрито провадження у справі за аналогічним позовом, роз`яснено позивачу можливість звернення до господарського суду.

Тобто, ухвала місцевого загального суду є чинною, не скасованою, тому обмежує право позивача на звернення до належного суду в силу приписів ЦПК України.

Отже, закриття провадження у господарській справі призведе до неможливості звернення з відповідним позовом до суду будь-якої юрисдикції.

Суд зазначає, що через непослідовність національних судів позивачеві може бути створено перешкоди у реалізації права на судовий захист.

Такі ситуації не поодиноко мали місце у судовій практиці України.

З цього приводу Європейський суд з прав людини неодноразово встановлював порушення Україною Конвенції через виникнення так званих юрисдикційних конфліктів між національними судами (mutatis mutandis Рішення від 9 грудня 2010 року у справі «Буланов та Купчик проти України» («Bulanov and Kupchik v. Ukraine», заяви № 7714/06 та № 23654/08), в якому Європейський суд з прав людини встановив порушення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо відсутності у заявників доступу до суду касаційної інстанції з огляду на те, що відмова Вищого адміністративного суду розглянути касаційні скарги заявників всупереч ухвалам Верховного Суду України не тільки позбавила заявників доступу до суду, але й знівелювала авторитет судової влади.

Держава має забезпечити наявність засобів для ефективного та швидкого вирішення спорів щодо судової юрисдикції.

Згідно Рішення від 17 січня 2013 року у справі «Мосендз проти України» («Mosendz v. Ukraine», заява № 52013/08) Європейський суд з прав людини визнав, що заявник був позбавлений ефективного національного засобу юридичного захисту, гарантованого статтею 13 Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між цивільними й адміністративними судами (§ 116, 119, 122-125).

Суд також завертає увагу на Рішення від 21 грудня 2017 року у справі «Шестопалова проти України» («Shestopalova v. Ukraine», заява № 55339/07), у якому Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що заявниця була позбавлена права на доступ до суду всупереч пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки національні суди надавали їй суперечливі роз`яснення щодо юрисдикції, відповідно до якої позов заявниці мав розглядатися у судах України, а Вищий адміністративний суд України не виконав рішення Верховного Суду України щодо розгляду позову заявниці за правилами адміністративного судочинства (§ 13, 18-24)).

Враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що з огляду на існування такого юрисдикційного конфлікту та наявність в процесуальних кодексах України імперативних приписів, що унеможливлюють повторне звернення до суду з аналогічним позовом після закриття судом провадження, ВП ВС вважає, що розгляд спору має завершитися за правилами того судочинства, відповідно до якого розглядається справа.

Вказане зумовлено тим, що заявнику має бути забезпечено доступ до правосуддя, що включає і розгляд скарги по суті, навіть в іншому, ніж це передбачено законом, судочинстві, оскільки перешкоди до розгляду у належному судочинстві виникли у зв`язку з процесуальною діяльністю суду.

Аналогічні по своїй суті висновки висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі N 243/5078/17 від 12 грудня 2018 року у справі N 490/9823/16-ц від 12 грудня 2018 року у справі N 761/12676/17.

В силу приписів ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Тому, дану справу розглянуто за правилами ГПК України.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України, ч.7 ст.193 ГК України).

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

У відповідності до п. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 4 ст. 231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Позивачем з урахуванням умов укладено договору поставки товару № 1907 від 10.03.2020 року та Додатку № 1 на підставі Акту про розміщення торгового обладнання від 12.05.2020 року, передано відповідачу обладнання, а саме: Холодильник 1-дв., модель 5С 600, заводський номер 02104, інвентарний номер ХБ 16810, рік випуску 2014 в кількості 1 одиниця.

За твердженнями позивача, в ході неодноразових перевірок стану обладнання представниками ТОВ "ТРАНС-МАРКЕТ" було встановлено закриття та обмеження доступу до приміщення, в якому було встановлено обладнання, інформації щодо асортименту та кількості реалізованої продукції не надано відповідачем.

Пунктом 2.2.8. Додатку передбачений обов`язок Покупця повернути Обладнання у справному по закінченні терміну дії договору протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту розірвання Договору або за вимогою Постачальника згідно письмової вимоги Постачальника в термін 10 (десять) календарних днів з дати направлення такої вимоги на юридичну адресу Покупця, зазначену в договорі поставки.

27.06.2022 року позивачем направлено вимогу про повернення обладнання протягом 10 календарних днів та забезпечення безперешкодного доступу до місця його встановлення з метою проведення його вивезення. Відповідачем обладнання не повернуто.

18.07.2022 року позивачем на адресу відповідача направлено вимогу на відшкодування вартості обладнання в розмірі 6 800,00 грн протягом 5 календарних днів з моменту отримання вимоги.

Згідно п. 2.3 Додатку Постачальник має право зокрема: здійснювати контроль за використанням обладнання в порядку та на умовах, передбачених цим Додатком; безперешкодного доступу до обладнання для здійснення вилучення обладнання в порядку та на умовах, передбачених цим додатком; вимагати повернення торгового обладнання в порядку та у випадках, передбачених чинним законодавством та цим додатком; вимагати сплати штрафів, пов`язаних з порушенням умов використання торгового обладнання Покупцем; користуватися іншими правами, передбаченими чинним законодавством та Договором.

Відповідно п. 3.1 Додатку у випадку, якщо Покупець не повернув у зазначений в п.2.2.8 строк торгове обладнання Постачальнику, Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику штраф в розмірі та порядку, передбаченому п. 3.4, 3.5 Додатку.

Розмір штрафу, в залежності від віку відсутнього (втраченого) обладнання, що підлягає сплаті визначений в п. 3.4 Додатку за одноповерхове холодильне обладнання становить: від 7 до 10 року в включно - 6 800,00 грн.

Розмір штрафу, а також строк придатності обладнання сторонами узгоджено у додатку до договору.

Таким чином, заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача штрафу є правомірною та обґрунтованою, оскільки відповідають вимогам чинного законодавства України.

Враховуючи викладене штраф за неповернуте обладнання в сумі 6 800,00 грн підлягає задоволенню судом в повному обсязі.

При цьому ч. 1 ст. 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Однак, відповідачем не надано суду жодних доказів на спростовування заявлених позовних вимог, в тому числі щодо повернення майна та проведення розрахунків.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-МАРКЕТ" підлягають задоволенню судом в повному обсязі.

Відповідно ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору підлягаю віднесенню на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 ГПК України суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС-МАРКЕТ" (вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, м. Київ, 04053, код - 37471163) 6 800,00 грн - штрафу та 2 684,00 грн - судових витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та засобами електронного зв`язку за наступними адресами: позивачу - ІНФОРМАЦІЯ_2, представнику позивача Маніло І.І. - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 07 квітня 2023 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, м. Київ, 04053)

3 - відповідачу ( АДРЕСА_1 )