РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.04.2023Справа № 910/14622/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Анастасової К.В., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНТРЕСТ» (67832, Одеська обл., Одеський р-н, смт. Великодолинське, вул. Транспортна, буд. 1-В) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКЕРМАН УКРАЇНА» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12-А, оф. 7) про стягнення 6 788 879,18 грн,

За участю представника:

позивача - Коваленко К.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІНТРЕСТ» (далі - позивач, ТОВ «ВІНТРЕСТ») звернулось до Господарського суду міста Києва (далі - суд) із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКЕРМАН УКРАЇНА» (далі - відповідач, ТОВ «ІНКЕРМАН УКРАЇНА») про стягнення 6 788 879,18 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки № 6В/19 від 06.03.2019 в частині повної та своєчасної оплати за вироблену та поставлену виноробну продукцію, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, яку і просить стягнути позивач.

Автоматизованою системою документообігу суду здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 910/14622/22 та справу передано на розгляд судді Демидову В.О.

Ухвалою суду від 29.12.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали. Позивачем, у строк встановлений ухвалою суду від 29.12.2022, подано заяву про усунення недоліків, з доданими до неї відповідними документами.

Ухвалою суду від 30.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 23.02.2023.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано відповідачу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, з урахуванням положень п. 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, подати до суду відзив на позовну заяву, оформлений відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; забезпечити направлення позивачу копії відзиву на позов та доданих до нього документів, докази на підтвердження такого направлення разом з відзивом надати суду, а також визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; позивачу запропоновано у строк не пізніше 5 днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати відповідь на відзив в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України, копію якого направити відповідачу в той самий строк, докази направлення надати суду разом з відповіддю на відзив.

Також, відповідача було попереджено, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, якщо докази не можуть бути подані разом з відзивом з об`єктивних причин, відповідач повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 3, 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

17.02.2023 через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява, в якій останній просив суд розглянути можливість проведення судового засідання, призначеного на 23.02.2023 у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 22.02.2023 заяву представника позивача про участь у судовому засіданні, призначеного на 23.02.2023 о 10:55 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ) було задоволено та ухвалено провести судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ).

Ухвалою суду від 23.02.2023 підготовче засідання було відкладено на 16.03.2023 для надання відповідачу можливості надати відзив на позовну заяву.

08.03.2023 через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просив суд розглянути можливість проведення судового засідання, призначеного на 16.03.2023 у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 22.02.2023 клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні, призначеного на 16.03.2023 о 11:10 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ) було задоволено та ухвалено провести судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ).

Ухвалою суду від 16.03.2023 ухвалено закрити підготовче провадження у справі № 910/14622/22 та призначити справу до розгляду по суті на 06.04.2023.

29.03.2023 через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просив суд розглянути можливість проведення судового засідання, призначеного на 06.04.2023 у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 03.04.2023 клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні, призначеного на 06.04.2023 о 09:50 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ) було задоволено та ухвалено провести судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням сервісу підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ).

Частиною п`ятою ст. 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини одинадцятої ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частин другої та третьої ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Нормами частини четвертої ст. 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із частиною першою ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (частина сьома ст. 120 ГПК України).

Так, на виконання приписів ГПК України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 30.01.2023 про відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 23.02.2023 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (№ 190) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 190 зазначена ухвала суду вручена відповідачу 06.02.2023.

Також відповідачу на адресу місцезнаходження, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12-А, оф. 7) було направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення (№ 204) ухвалу суду від 16.03.2023 про закриття підготовчого провадження у справі № 910/14622/22 та призначення справи до розгляду по суті на 06.04.2023.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 204 зазначена ухвала суду вручена відповідачу.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина перша ст. 4 цього Закону).

Відтак, відповідач мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Однак, відзиву на позов відповідачем не подано, будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог також надано не було.

Представник позивача прийняв участь у судовому засідання 06.04.2023 через відеоконференцзв`язок, представник відповідача у судове засідання не прибув повідомлявся належним чином.

В судовому засіданні 06.04.2023 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

06.03.2019 між ТОВ «ВІНТРЕСТ» (далі - Постачальник) та ТОВ «ІНКЕРМАН УКРАЇНА» (далі - Покупець) був укладений Договір поставки № 6В/19 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується виробляти та поставляти Покупцю виноробну продукцію (далі по тексту - «Товар»), в асортименті, кількості та за ціною, передбаченими узгодженими Сторонами Специфікаціями, а Покупець зобов`язується належним чином приймати та оплачувати фактично поставлений відповідно до умов цього Договору Товар. Асортимент, кількість і вартість Товару, що поставляється за цим Договором, вказується в Специфікаціях. Поставка Товару за цим Договором здійснюється партіями. В даному Договорі під партією розуміється кількість Товару вказана у відповідній товарно-транспортній накладній.

Постачальник поставляє Покупцеві Товар, вироблений Постачальником відповідно до Комплектувальної відомості з використанням сировини, допоміжних та комплектуючих матеріалів, заздалегідь погоджених із Покупцем (п. 1.2. Договору).

Згідно з п. 1.6. Договору, всі додатки, додаткові угоди, акти, заявки, специфікації, а також інші документи, підписані уповноваженими сторонами цього договору, скріплені печатками сторін, с невід`ємною частиною цього Договору.

Умови щодо якості Товару передбачені в Розділі 2 Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору, Сторони узгодили, що поставка Товару за цим Договором здійснюється Постачальником в обсязі та в строки, зазначені в заявках, Специфікаціях.

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що поставка Товару здійснюється відповідно до узгоджених з Постачальником Заявок на умовах EXW - «склад Постачальника» (відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати «Інкотермс 2010»), за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н., смт. Великодолинське, вул. Транспортна, 1-В, якщо інші умови поставки не передбачені цим Договором та/або додатками до нього. Порядок та умови прийняття Товару за кількістю та якістю визначаються розділом 4 цього Договору.

Датою поставки Товару вважається дата передачі Товару у власність Покупця на складі Постачальника (що підтверджується відповідними товаророзпорядчими документами - видатковою накладною тощо, адреса якого вказана у п. 3.2. цього Договору (п. 3.5. Договору)

Згідно з п. 3.8. Договору, право власності на Товар, що постачається за цим Договором, та всі ризики випадкового знищення (ушкодження, псування) Товару, переходять від Постачальника до Покупця з моменту фактичної передачі Товару Покупцю на складі Постачальника, що підтверджується відповідною видатковою та товарно-транспортною накладною на Товар. Товар передається уповноваженому представнику Покупця на складі Постачальника разом з документами, передбаченими п. 2.1. цього Договору, та належним чином оформленими і підписаними уповноваженими представниками Постачальника супровідними документами: - товарно-транспортна накладна в 4 екземплярах; - видаткова накладна на Товар у 2 екземплярах; - видаткова накладна на тару (піддони) в 2 екземплярах.

Пунктом 3.10. Договору, в редакції Додаткової угоди № 1 від 01.04.2019, передбачено, що фактична передача Товару на складі Постачальника відбувається за участі уповноважених представників Сторін. Сторони дійшли згоди, що уповноваженим представником Покупця за наявності відповідної довіреності буде вважатися водій (водій-експедитор) транспортного засобу, яким здійснюється вивіз Товару зі складу Постачальника. Підпис представника Покупця на товарно-транспортній накладній підтверджує факт приймання транспортних упаковок (піддонів). Порядок та умови приймання Товару за кількістю та якістю визначаються розділом 4 цього Договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору, приймання Товару за кількістю здійснюється за участю представника Покупця на складі Постачальника відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо- технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженою Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 р. № П-6. Якщо при прийманні Товару виявлено невідповідності Товару щодо його кількості, представник Покупця зобов`язаний призупинити приймання Товару та скласти Акт про виявленні недоліки щодо кількості Товару (Акт), який підписують представники Сторін, що здійснювали приймання Товару. Такий Товар не приймається Покупцем та не відвантажується Постачальником до моменту усунення невідповідності. Після усунення невідповідності приймання Товару поновлюється.

Приймання Товару за якістю здійснюється представником Покупця на складі Постачальника відповідно до Інструкції Держарбітражу при Раді міністрів СРСР від 25.04.1966 р. № П-7 та ДСТУ 6040:2008 «Продукція виноробна. Правила приймання та методи відбирання проб». Якщо при прийманні Товару виявлено невідповідності Товару щодо його якості умовам цього Договору, представник Покупця зобов`язаний призупинити приймання Товару та скласти Акт про виявленні недоліки щодо якості Товару (Акт), який підписують представники Сторін, що здійснювали приймання Товару. Такий Товар не приймається Покупцем та не відвантажується Постачальником до моменту усунення невідповідності. Після усунення невідповідності приймання Товару поновлюється (п. 4.2. Договору).

Умовами п. 5.3. Договору передбачено, що Постачальник зобов`язується в строк та на умовах, передбачених цим Договором та Додатками до нього, здійснювати виготовлення та поставку Товару.

Покупець зобов`язується в строк та на умовах, передбачених цим Договором та додатками до нього, здійснювати приймання, вивіз та оплату Товару.

Згідно з п. 7.1. та п. 7.2. Договору, ціна Договору визначається виходячи з загальної вартості Товару, що постачається Постачальником Покупцю за даним Договором відповідно до підписаних Сторонами Специфікацій та товаророзпорядчих документів видаткових (товарних/товарно-транспортних) накладних. Ціна Товару встановлюється в національній валюті України та включає вартість упаковки та тари, в яких поставляється Товар за цим Договором.

Поставка Товару здійснюється згідно з цінами, вказаними у відповідній Специфікації до цього Договору (п. 7.3. Договору, в редакції Додаткової угоди № 2 від 21.12.2019).

Відповідно до п. 7.7. Договору, всі розрахунки заданим Договором здійснюються виключно в національній валюті України - гривні, шляхом перерахування належної за цим Договором суми коштів на поточний рахунок Сторони, зазначений у реквізитах до цього Договору.

Пунктом 7.8. Договору передбачено, що розрахунки за цим Договором здійснюються в такому порядку:

7.8.1. За 60 днів до узгодженого Сторонами терміну поставки партії Товару Покупець оплачує частину вартості партії узгодженого Сторонами товару, з розрахунку 0,23 гривні за одну пляшку (в т.ч. ПДВ).

7.8.2. Протягом 30 (тридцяти) календарних днів після передачі Постачальником Товару Покупцю, Покупець оплачує Постачальнику:

- частину ціни товару з розрахунку 2,60 грн (з ПДВ) за кожну пляшку готової продукції. Ця частина ціни зафіксована до кінця 2019 року;

- вартість допоміжних пакувальних (включаючи, але не обмежуючись: скотч, стретч-плівка, ярлики, чорнило та розчинник для маркиратора, клей) матеріалів (в т.ч. ПДВ), що були використані Постачальником у виробництві переданого Покупцю Товару;

- частину ціни товару у розмірі оптового акцизного податку, що буде нарахований при реалізації цього товару, та ПДВ нарахований на цю частину ціни товару у розмірі згідно чинного законодавства;

7.8.3. Протягом 60 (шістдесяти) календарних днів після підписання Сторонами Специфікації і у відповідності до якої було здійснено поставку Товару) Покупець оплачує Постачальнику вартість виноматеріалу власного виробництва Постачальника, який було використано у виробництві переданого Покупцю Товару.

7.8.4. Сторони дійшли згоди, що у будь-якому разі повна вартість Товару, поставленого Постачальником Покупцю за цим Договором має бути у повному обсязі оплачена Покупцем протягом 120 (ста двадцяти) календарних днів з дати поставки такого Товару. Дата поставки Товару є дата, зазначена у видатковій накладній чи іншому документі, що підтверджує передачу Товару Покупцю.

Датою здійснення розрахунку за цим Договором є дата зарахування коштів на поточний рахунок Постачальника. Підставою для розрахунків є цей Договір та відповідні накладні до нього (п. 7.8. та п. 7.9. Договору).

Відповідно до п. 8.2. Договору, за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору Сторони несуть відповідальність згідно з умовами, передбаченими даним Договором та чинним законодавством України.

Згідно з п. 11.2. Договору, в редакції Додаткової угоди № 2 від 21.12.2019, цей Договір набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками обох Сторін та діє до 31 грудня 2019 року, але в будь-якому випадку' до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Припинення дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення умов цього Договору та від виконання обов`язків, що мали місце та/або мали бути виконані ними під час його дії, чи пов`язані з ним, до повного їх виконання Сторонами (п. 11.5. Договору).

Умовами п. 12.10. Договору передбачено, що додаткові угоди та додатки до даного Договору є його невід`ємною частиною і мають повну юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані Сторонами та скріплені їх печатками (за наявності). Сторони підтверджують, що відносно поставки кожної партії Товару Сторони можуть вносити будь-які зміни до умов Договору (виклавши такі змінені або додаткові умови у Специфікаціях) та такі змінені чи додаткові умови застосовуються Сторонами до поставки Товару, зазначеного у таких Специфікаціях до цього Договору.

21.12.2019 між Сторонами було укладено Додаткову угоду № 2, якою було внесено, зокрема, наступні зміни:

1. Підпункт 7.8.2. пункту 7.8. Договору викладено в наступній редакції: « 7.8.2. Протягом 30 (тридцяти) календарних днів після передачі Постачальником Товару Покупцю. Покупець оплачує Постачальнику:

- вартість допоміжних пакувальних (включаючи, але не обмежуючись: скотч, стретч-плівка, ярлики, чорнило та розчинник для маркиратора, клей) матеріалів (в т.ч. ПДВ), що були використані Постачальником у виробництві переданого Покупцю Товару;

- частину ціни товару у розмірі оптового акцизного податку, що буде нарахований при реалізації цього товару, та ПДВ нарахований на цю частину ціни товару у розмірі згідно чинного законодавства».

2. Підпункт 7.8.4. пункту 7.8. Договору викладено в наступній редакції: « 7.8.4. Протягом 60 (шістдесяти) календарних днів після передачі Постачальником Товару Покупцю, в залежності від технічного способу виготовлення та оформлення Товару, Покупець оплачує Постачальнику частину ціни Товару в розмірі, визначеному у Додатку № 1 до Додаткової угоди № 2 від 21 грудня 2019 р. до цього Договору».

3. Доповнити пункт 7.8. Договору підпунктом 7.8.5. наступного змісту « 7.8.5. Протягом 60 (шістдесяти) календарних днів дати, коли Товар був розлитий по пляшкам та відправлений на подальшу витримку чи очікування дати експортного відвантаження. Покупець оплачує Постачальнику частину ціни Товару в розмірі, визначеному у Додатку 1 до Додаткової угоди № 2 від 21 грудня 2019 року до цього Договору».

4. Доповнити пункт 7.8. Договору підпунктом 7.8.6. наступного змісту. « 7.8.6. Сторони дійшли згоди, що у будь-якому разі повна вартість Товару, поставленого Постачальником Покупцю за ним Договором мас бути у повному обсязі оплачена Покупцем протягом 120 (ста двадцяти) календарних днів з дати поставки такого Товару. Дата поставки Товару- є дата, зазначена у видатковій накладній чи іншому документі, що підтверджує передачу Товару Покупцю.»

5. Викласти пункт 11.2. Договору в наступній редакції: « 11.2. Цей Договір набуває чинності з дня його підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2021 року, а в частині виконання Сторонами зобов`язань, що не були виконані протягом строку дії Договору до повного виконання Сторонами таких зобов`язань.».

Також сторони прийшли до згоди доповнити Договір Додатком, який наведено у Додатку № 1 до цієї Додаткової угоди.

04.09.2020 між Сторонами було підписано Додаткову угоду № 3.

02.12.2020 між Сторонами було підписано Додаткову угоду № 4, згідно з умовами якої Сторонами було погоджено кількість тихих та ігристих вин, яку будуть вироблені та поставлені Постачальником протягом 2021 року; визначено виноматеріали власного виробництва, які мають бути використані при виробництві у 2021 році та їх вартість, а також вартість загальновиробничих витрат Постачальника, як складової ціни Товару.

Також Сторонами у Додатковій угоді № 4 від 02.12.2020 було погоджено внести зміни в п. 7.2. та п. 7.8.3. Договору, виклавши їх в наступній редакції:

« 7.2. Ціна Договару встановлюється у національній валюті України та включає в себе у тому числі: вартість упаковки і тари (в яких поставляється Товар за Договором), вартість використаних у виробництві Товару виноматеріалів. вартість загальновиробничих витрат Постачальника тощо. Вартість окремих складових ціни Товару Сторони можуть погоджувати у додаткових угодах, додатках до цього Договору тошо.»;

« 7.8.3. Протягом 90 (дев`яноста) календарних днів після підписання Сторонами Специфікації (у відповідності до якої було здійснено поставку Товару) Покупець оплачує Постачальнику вартість виноматеріалу власного виробництва Постачальника, який було використано у виробництві переданого Покупцю Товару.».

31.03.2021 між Сторонами було підписано Додаткову угоду № 5, згідно з умовами якої Сторонами було погоджено змінити ціни на Товар, який поставлявся Постачальником Покупцю у березні 2021 року та затвердити їх у редакції, викладеній в даній Додатковій угоді.

30.07.2021 між Сторонами було підписано Додаткову угоду № 6, за умовами якої Сторонами було погоджено внести наступні зміни до Додатку № 1 до Додаткової угоди № 2 віл 21.12.2019 до Договору з 01.08.2021:

- У період з 01.08.2021 р. по 31.12.2021 р. частина ціни товару (що є вартістю загальновиробничих витрат) для тихих вин (вино тихе у пляшці, машинним розливом) складає 2,60 грн (з ПДВ) за кожну пляшку готової продукції незалежно від кількості виробленого Постачальником Товару.

- Виключити із Додатку № 1 до Додаткової угоди № 2 ви 21.12 2019 р. до Договору пункти 13 та 14 такого Додатку.

23.02.2022 між Сторонами було підписано Додаткову угоду № 8, за умовами якої Сторонами було погоджено внести наступні зміни до п. 11.2. Договору, виклавши його у наступній редакції:

« 11.2. Цей Договір набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками обох Сторін та діє до 30 квітня 2022 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань.».

На виконання умов Договору, позивачем було поставлено товар на загальну суму 6 788 879,16 грн з ПДВ, що підтверджується видатковими накладними № РН-0000873 від 06.12.2021 на суму 510 448,51 грн, № РН-0000874 від 06.12.2021 на суму 4 470,00 грн, № РН-0000879 від 09.12.2021 на суму 327 858,19 грн, № РН-0000880 від 09.12.2021 на суму 2 880,00 грн, № РН-0000884 від 09.12.2021 на суму 331 375,10 грн, № РН-0000885 від 09.12.2021 на суму 1 440,00 грн, № РН-0000897 від 16.12.2021 на суму 481 628,16 грн, № РН-0000898 від 16.12.2021 на суму 3 840,00 грн, № РН-0000901 від 17.12.2021 на суму 387 316,08 грн, № РН-0000902 від 17.12.2021 на суму 3 360,00 грн, № РН-0000911 від 20.12.2021 на суму 510 746,11 грн, № РН-0000912 від 20.12.2021 на суму 3 720,00 грн, № РН-0000922 від 21.12.2021 на суму 534 951,79 грн, № РН-0000923 від 21.12.2021 на суму 4 668,00 грн, № РН-0000925 від 22.12.2021 на суму 413 647,63 грн, № РН-0000926 від 22.12.2021 на суму 4 992,00 грн, № РН-0000927 від 22.12.2021 на суму 467 103,46 грн, № РН-0000928 від 22.12.2021 на суму 3 816,00 грн, № РН-0000930 від 23.12.2021 на суму 513 530,74 грн, № РН-0000931 від 23.12.2021 на суму 2 160,00 грн, № РН-0000934 від 24.12.2021 на суму 538 365,02 грн, № РН-0000935 від 24.12.2021 на суму 2 304,00 грн, № РН-0000943 від 28.12.2021 на суму 473 379,41 грн, № РН-0000944 від 28.12.2021 на суму 2 016,00 грн, № РН-0000951 від 29.12.2021 на суму 283 838,98 грн, № РН-0000952 від 29.12.2021 на суму 1 080,00 грн, № 109 від 02.06.2022 на суму 472 953,58 грн, № РН-0000110 від 02.06.2022 на суму 2 304,00 грн, № 116 від 02.06.2022 на суму 496 382,40 грн, № 117 від 02.06.2022 на суму 2 304,00 грн та товарно-транспортними накладними № РН-0000873 від 06.12.2021 на суму 510 448,51 грн, № РН-0000874 від 06.12.2021 на суму 4 470,00 грн, № РН-0000879 від 09.12.2021 на суму 327 858,19 грн, № РН-0000880 від 09.12.2021 на суму 2 880,00 грн, № РН-0000884 від 09.12.2021 на суму 331 375,10 грн, № РН-0000885 від 09.12.2021 на суму 1 440,00 грн, № РН-0000897 від 16.12.2021 на суму 481 628,16 грн, № РН-0000898 від 16.12.2021 на суму 3 840,00 грн, № РН-0000901 від 17.12.2021 на суму 387 316,08 грн, № РН-0000902 від 17.12.2021 на суму 3 360,00 грн, № РН-0000911 від 20.12.2021 на суму 510 746,11 грн, № РН-0000912 від 20.12.2021 на суму 3 720,00 грн, № РН-0000922 від 21.12.2021 на суму 534 951,79 грн, № РН-0000923 від 21.12.2021 на суму 4 668,00 грн, № РН-0000925 від 22.12.2021 на суму 413 647,63 грн, № РН-0000926 від 22.12.2021 на суму 4 992,00 грн, № РН-0000927 від 22.12.2021 на суму 467 103,46 грн, № РН-0000928 від 22.12.2021 на суму 3 816,00 грн, № РН-0000930 від 23.12.2021 на суму 513 530,74 грн, № РН-0000931 від 23.12.2021 на суму 2 160,00 грн, № РН-0000934 від 24.12.2021 на суму 538 365,02 грн, № РН-0000935 від 24.12.2021 на суму 2 304,00 грн, № РН-0000943 від 28.12.2021 на суму 473 379,41 грн, № РН-0000944 від 28.12.2021 на суму 2 016,00 грн, № РН-0000951 від 29.12.2021 на суму 283 838,98 грн, № РН-0000952 від 29.12.2021 на суму 1 080,00 грн, від 02.06.2022 на суму 472 953,58 грн та на суму 496 382,40 грн, підписаними представниками сторін, які містять відбити печаток товариств.

Однак, відповідачем не було здійснено оплату за виготовлений та поставлений позивачем товар, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість, що і стало підставою для звернення позивача з даною позовною заявою до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Відповідно до частини першої ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що кореспондується із положеннями ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина друга ст. 509 ЦК України).

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Аналогічні положення містяться у ст. 174 ГК України.

В силу положень ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як зазначалось, між ТОВ «ВІНТРЕСТ» та ТОВ «ІНКЕРМАН УКРАЇНА» було укладено Договір поставки № 6В/19 від 06.03.2019, який за своїми умовами та правовою природою є змішаними договорами, а саме містять елементи договору поставки та договору про надання послуг.

Відповідно до частини першої ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина перша ст. 903 ЦК України).

Умовами ст. 905 ЦК України передбачено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга ст. 712 ЦК України).

Положеннями ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини першої ст. 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

В силу вимог частини першої ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Підпунктом 7.8.4. п. 7.8. Договору передбачено, що Сторони дійшли згоди, що у будь-якому разі повна вартість Товару, поставленого Постачальником Покупцю за цим Договором має бути у повному обсязі оплачена Покупцем протягом 120 (ста двадцяти) календарних днів з дати поставки такого Товару. Дата поставки Товару є дата, зазначена у видатковій накладній чи іншому документі, що підтверджує передачу Товару Покупцю.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги дати поставки позивачем товару за спірними видатковими накладними, суд дійшов висновку, що строк оплати з поставки товару на загальну суму 6 788 879,16 грн з ПДВ є таким, що настав.

Частиною першою ст. 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Так, відповідно до частини першої ст. 526 ЦК України, Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначає позивач, ним був виконаний обов`язок, визначений умовами Договору, та поставлений відповідачу товар на загальну суму 6 788 879,16 грн з ПДВ, що підтверджується підписаними відповідачем видатковими накладними та товарно-транспортними накладними на зазначену суму, однак, відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати, поставленого позивачем товару не виконав, у зв`язку з чим сума отриманого від позивача товару, але не сплаченого відповідачем, становить 6 788 879,16 грн з ПДВ.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення постачальником умов спірного Договору.

Також на підтвердження наявності та розміру заборгованості в матеріали справи був наданий Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2021, підписаний без заперечень представниками сторін та скріплений відбитками їх печаток.

Проте, відповідач не скористався своїми процесуальними правами, не надав суду аргументи, доводи та міркування щодо заявлених позовних вимог, не виконав обов`язку щодо надання відзиву на позов з мотивуванням заперечень за наявності таких, а також не надав жодного доказу на підтвердження здійснення відповідачем повної оплати за виготовлений та поставлений позивачем товар, не заявлено жодних зауважень щодо поставки товару за наданими в матеріали справи видатковими накладними та товарно-транспортними накладними.

Відповідно до частини першої ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом положень ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до частини першої ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У частині третій ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст. 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої-четвертої ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.01.2021 по справі № 922/51/20).

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Крім того, 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема, внесені зміни до ГПК України та змінено назву ст. 79 ГПК України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування «вірогідність доказів».

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (п. 1 ст. 32 Конвенції).

Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується виконання позивачем зобов`язань за Договором щодо поставки товару відповідачу, тоді як відповідачем зобов`язання по сплаті поставленого товару на суму 6 788 879,16 грн виконані не були, на момент прийняття рішення не надано доказів, які б свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, наявність та розмір заборгованості відповідачем не були спростовані, у зв`язку чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 6 788 879,16 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на те, що позивачем не вірно було здійснено разрахунок основної заборгованості в частині розрахунку за видатковою накладною № 109 від 02.06.2022.

Так позивачем було взято суму 472 953,60 грн у той час як за видатковою накладною № 109 від 02.06.2022 сума складає 472 953,58 грн.

Відповідно до частини першої ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 частини першої ст. 123 ГПК України).

Згідно з п. 2 частини першої ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача (частина четверта ст. 129 ГПК України).

Суд звертає увагу, що в позовній заяві міститься посилання на попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести в зв`язку із розглядом справи, який складається з судового збору у розмірі 101 833,19 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн.

При цьому, частиною восьмою ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До закінчення судових дебатів у справі позивачем не надано відповідних доказів на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, проте представник позивача у судовому засіданні 06.04.2023 заявила, що такі докази будуть надані у строк передбачений ГПК України.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКЕРМАН УКРАЇНА» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12-А, оф. 7; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІНТРЕСТ» (67832, Одеська обл., Одеський р-н, смт. Великодолинське, вул. Транспортна, буд. 1-В; ) 6 788 879 (Шість мільйонів сімсот вісімдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) грн 16 коп. заборгованості та судовий збір у розмірі 101 833 (сто одна тисяча вісімсот тридцять три) грн 19 коп.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

6. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 10.04.2023.

Суддя Владислав Демидов