ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2023 р. м.Київ Справа№ 927/463/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Щербини А.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 23.03.2023:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

третя особа: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна"

на рішення Господарського суду Чернігівської області

від 16.06.2021 ( повний текст складено та підписано 24.06.2021)

у справі № 927/463/20 (суддя Моцьор В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД ЧЕРНІГІВ+"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД ЧЕРНІГІВ+"

Товариство з обмеженою відповідальністю "НІД ЧЕРНІГІВ+" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна", в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 06.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіславом Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за № 526, згідно з яким пропонується повернути майно від Лізингоодержувача - Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД ЧЕРНІГІВ+" на користь Лізингодавця - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна", об`єкт фінансового лізингу, а саме:

- сідловий тягач марки Volvo, модель FH, тип СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ ВАНТАЖНИЙ - СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е, 2013 року випуску, колір ЖОВТИЙ, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрований Центром 8043, 09.07.2019 року, вартість якого становить 1363666 (один мільйон триста шістдесят три тисячі шістсот шістдесят шість) гривень 85 копійок, та

- напівпричіп марки BODEX, модель KIS 3WA, тип СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ НАПІВПРИЧІП-САМОСКИД-Е, 2019 року випуску, колір СИНІЙ, шасі № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , зареєстрований Центром 8043, 10.07.2019 року, вартість якого становить 1225801 (один мільйон двісті двадцять п`ять тисяч вісімсот одна) гривня 63 копійки.

Загальна вартість вищезазначених об`єктів фінансового лізингу становить 2589468,84грн (два мільйони п`ятсот вісімдесят дев`ять тисяч чотириста шістдесят вісім гривень 48 копійок). Об`єкти фінансового лізингу були передані в користування ТОВ "НІД ЧЕРНІГІВ+" на умовах договору про фінансовий лізинг № UKR40-0619F від 12 червня 2019 року, за несплачені лізингові платежі та штрафні санкції в період з 10 жовтня 2019 року по 29 січня 2020 року, розмір яких станом на 29 січня 2020 року складав: 1337101 (один мільйон триста тридцять сім тисяч сто одна) гривня 34 копійки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що при зверненні відповідача до приватного нотаріуса про вчинення виконавчого напису не було дотримано вимог Загальних умов, підписаних сторонами, та які відповідно до п.1.1 Загальних умов, мають тлумачитись невід`ємною частиною від договору фінансового лізингу. Додатково позивач посилався на те, що виконавчий напис вчинено всупереч порядку, передбаченому чинним законодавством України, що розмір заборгованості не відповідає дійсності, а тому заборгованість є не безспірною. Позивач стверджував, що розмір заборгованості, яка зазначена відповідачем у вимозі не відповідає розміру заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі. Розрахунок заборгованості позивач не отримував. Заборгованість зазначена у вимозі включає в себе 51395,06грн компенсації за технічне обслуговування, натомість договір фінансового лізингу не містить права лізингодавця отримувати від лізингоодержувача таку компенсацію відповідно до п.4.1 договору.

Короткий зміст заперечень Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" проти позову

Відповідач в обгрунтування заперечень на позов вказував про те, що 29.01.2020 направив позивачу вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, до якої додано рахунки-фактури на оплату, вимога отримана позивачем 30.01.2020 та проігнорована. 06.03.2020 ТОВ "ВФС Україна" звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на транспортні засоби (об`єкти фінансового лізингу). Відповідач посилався на те, що до заяви додано всі документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом відповідно до процедури, що передбачена положеннями ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Також відповідач зазначав, що позивач не заперечує стосовно наявності прострочених лізингових платежів за договором

Короткий зміст пояснень Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович

Третя особа у письмових поясненнях вказувала на те, що дослідивши подані ТОВ "ВФС Україна" документи, що підтвердили безспірність заборгованості, ним прийнято рішення відповідно до статей 34,87-91 Закону України "Про нотаріат", глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, 06.03.2020 вчинити виконавчий напис за реєстровим №526 на договорі фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021 у справі № 927/463/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД ЧЕРНІГІВ+" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задоволено повністю, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 06.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіславом Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за № 526, згідно з яким пропонується повернути майно від Лізингоодержувача - Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД ЧЕРНІГІВ+" на користь Лізингодавця - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна", об`єкт фінансового лізингу, а саме:

- сідловий тягач марки Volvo, модель FH, тип СПЕЦІЛІЗОВАНИЙ ВАНТАЖНИЙ - СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е, 2013 року випуску, колір ЖОВТИЙ, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрований Центром 8043, 09.07.2019 року, вартість якого становить 1363666 (один мільйон триста шістдесят три тисячі шістсот шістдесят шість) гривень 85 копійок, та

- напівпричіп марки BODEX, модель KIS 3WA, тип СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ НАПІВПРИЧІП-САМОСКИД-Е, 2019 року випуску, колір СИНІЙ, шасі № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , зареєстрований Центром 8043, 10.07.2019 року, вартість якого становить 1225801 (один мільйон двісті двадцять п`ять тисяч вісімсот одна) гривня 63 копійки,

Загальна вартість вищезазначених об`єктів фінансового лізингу становить 2589468,84грн (два мільйони п`ятсот вісімдесят дев`ять тисяч чотириста шістдесят вісім гривень 48 копійок). Об`єкти фінансового лізингу були передані в користування ТОВ "НІД ЧЕРНІГІВ+" на умовах договору про фінансовий лізинг № UKR40-0619F від 12.06.2019, за несплачені лізингові платежі та штрафні санкції в період з 10.10.2019 по 29.01.2020, розмір яких станом на 29.01.2020 складав: 1337101 (один мільйон триста тридцять сім тисяч сто одна) гривня 34 копійки.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" (, Кільцева Дорога, будинок 20/1-А, м. Київ, 03680) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД ЧЕРНІГІВ+" (, вул. Квітнева, б. 21, село Новий Білоус, Чернігівський район, Чернігівська область, 14026) судовий збір у сумі 2102,00грн та витрати на оплату судової експертизи у сумі 25496,64грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сума заборгованості ТОВ "НІД ЧЕРНІГІВ+" перед ТОВ "ВФС Україна" за договором фінансового лізингу №UKR40-0619F від 12.06.2019, зазначена у виконавчому написі, не була безспірною. Крім того, експертом у експертному висновку також не зроблено беззаперечного висновку щодо суми заборгованості ТОВ "НІД ЧЕРНІГІВ+" перед ТОВ "ВФС Україна" за договором фінансового лізингу №UKR40-0619F від 12.06.2019, яка існувала станом на 29.01.2020.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021 у справі № 927/463/20 повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при винесенні рішення порушено норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції було прийнято при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, що привело до неправильного вирішення спору.

Скаржник в обгрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що судом першої інстанції не було враховано, що вчинений виконавчий напис був спрямований на повернення майна, що було об`єктом лізингу у зв`язку із порушенням своїх зобов`язань ТОВ "НІД ЧЕРНІГІВ+", а не на стягнення заборгованості,а визнавши виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, відповідача позбавлено права власності на майно. Вчинений виконавчий напис відповідає Переліку документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999, а ч. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг», адже ключовим у даному випадку є факт наявності заборгованості. При цьому, висновок експерта не містить однозначної суми заборгованості.

Короткий зміст заперечень проти доводів апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції

15.09.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду у відповідності до ст.ст. 119, 263 Господарського процесуального кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, посилаючись на те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»), а вчинення виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999. Проте, сума заборгованості за договором фінансового лізингу, зазначена у виконавчому написі, не була безспірною. При цьому, судом враховано обгрунтовано і висновок експерта.

23.10.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких додатково зазначав, що згідно з ст. 88 Закону України «Про нотаріат» ключовою підставою вчинення виконавчого напису нотаріусом є наявність безспірної заборгованості. Наявність інформації про розмір заборгованості у виконавчому написі не є формальною інформацією, оскільки розмір заборгованості у виконавчому написі впливає на погашення заборгованості у договірних відносинах та бух проводках. При цьому, в оскаржуваному рішенні встановлено, що заборгованість визначено в оскаржуваному виконавчому написі - не є безспірною, а отже, виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. Також, позивач заперечував стосовно долучених відповідачем до матеріалів справи додаткових доказів.

Короткий зміст заперечень на відзив

29.08.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли заперечення на відзив, в яких ним наголошувалось, що відповідач у спірному випадку має право на розірвання договору лізингу та повернення майна з лізингу, що і стало підставою для звернення до нотаріуса та вчинення оспорюваного виконавчого напису, а подані нотаріусу документи для його вчинення повністю узгоджуються з приписами Закону України «Про фінансовий лізинг» та Переліком документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999, а вимоги відповідача при вчиненні виконавчого напису - є обґрунтованими та документально підтвердженими.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2021, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021 у справі № 927/463/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Шаптала Є.Ю., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021 у справі № 927/463/20. Відкрито апеляційне провадження у справі № 927/463/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021. Судове засідання призначено на 30.09.2021 року о 14 год. 00 хв.

15.09.2021 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Нід Чернігів+» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021 у справі № 927/463/20 без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВФС Україна» без задоволення.

23.09.2021 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Нід Чернігів+» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з запровадженням карантину в Україні.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021, у зв`язку з перебуванням з 20.09.2021 по 03.10.2021 у відпустці судді Шаптали Є.Ю., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), відповідно до підпунктів до п.2.3.25, 2.3.49 п.2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний авторозподіл справи №927/463/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 29.09.2021, справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді Дикунська С.Я., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2021 прийнято справу №927/463/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді Дикунська С.Я., Хрипун О.О., здійснивши її розгляд в раніше призначеному судовому засіданні 30.09.2021 об 14 год. 00 хв.

29.09.2021 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВФС Україна» надійшло заперечення на відзив.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2021 розгляд справи №927/463/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021 відкладено на 04.11.2021 о 11 год. 15 хв.

23.10.2021 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «НІД Чернігів+» надійшли письмові пояснення.

01.11.2021 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «НІД Чернігів+» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з запровадженням карантину.

Згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 19.10.2021, суддю Північного апеляційного господарського суду Дикунську С.Я. звільнено у відставку, яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, а тому здійснити розгляд справи у визначеному складі - неможливо.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2021, у зв`язку із рішенням Вищої ради правосуддя від 19.10.2021 про звільнення судді Дикунської С.Я., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №927/463/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 04.11.2021, для розгляду справи №927/463/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021 сформовано колегію суддів у складі: Станік С.Р. (головуючий суддя), судді: Тищенко О.В., Хрипун О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2021 прийнятог справу №927/463/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді: Тищенко О.В., Хрипун О.О. Призначено до розгляду в судовому засіданні №927/463/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021 на 30.11.2021 об 14 год. 40 хв.

26.11.2021 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Нід Чернігів+» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з запровадженням карантину.

29.11.2021 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «НІД Чернігів+» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, з метою підписання мирової угоди.

30.11.2021 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «НІД Чернігів+» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, з метою підписання мирової угоди.

30.11.2021 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВФС України» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, з метою підписання мирової угоди.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 розгляд справи №927/463/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021 відкладено на 03.02.2022 о 10 год. 35 хв.

02.02.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" (вх. № 09.1-13/2481/22) надійшла заява про перенесення судового засідання по справі № 927/463/20, у зв`язку із неможливістю прибути на судове засідання до м. Києва та неможливістю направити іншого представника.

02.02.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД ЧЕРНІГІВ+" (вх. № 09.1-13/2522/22) надійшло клопотання про відкладення, у зв`язку із проведенням переговорів щодо укладення мирової угоди.

02.02.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД ЧЕРНІГІВ+" (вх. № № 09.1-13/2531/22) надійшло аналогічне за змістом клопотання про відкладення, у зв`язку із проведенням переговорів щодо укладення мирової угоди.

02.02.2022 від в Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" (вх. № 09.1-13/2537/22) надійшла аналогічна за змістом заява про перенесення судового засідання по справі № 927/463/20, у зв`язку із неможливістю прибути на судове засідання до м. Києва та неможливістю направити іншого представника.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2022 розгляд справи №927/463/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021 відкладено на 24.03.2022 о 11 год. 45 хв.

07.02.2023 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВФС України» надійшла заява про перенесення судового засідання по справі № 927/463/20.

24.03.2022 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із введенням Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" воєнного стану в Україні та загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, суддів і працівників апарату суду.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №259/2022 від 18 квітня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119- IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години ЗО хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №341/2022 від 17 травня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119- IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Крім того, керуючись статтею 3 Конституції України, статтями 10, 122 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", статтями 2, 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року №9, рекомендаціями Ради суддів України від 02.03.2022, враховуючи положення Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", розпоряджень Ради оборони міста Києва, прийнятих відповідно до статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", пунктом 1 Наказу Голови Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2022 №1 "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану" наказано тимчасово до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України зупинено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.

Пунктом 1 Наказу Голови Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2022 №11 "Про внесення змін до наказу від 03.03.2022 №10 "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану" відновлено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.

В свою чергу, головуючий суддя Станік С.Р. з 11.04.2022 по 13.05.2022 включно, перебував у відпустці, а судді з колегії суддів: Тищенко О.В. перебувала у відпустці з 14.03.2022 по 12.04.2022, та з 18.04.2022 по 29.04.2022 включно, з 02.05.2022 по 27.05.2022 включно і вирішення питання стосовно призначення справи здійснюється після виходу суддів з відпусток.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 призначено до розгляду в судовому засіданні справу №927/463/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021 на 19.07.2022 об 12 год. 30 хв.

18.07.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД ЧЕРНІГІВ+" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" надійшла спільна заява про затвердження мирової угоди у справі № 927/463/20, у якій позивач та відповідач просить задовольнити мирову угоду від 12.07.2022, провадження у справі № 927/463/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021- закрити. (вх. № № 09.1-11/2097/22)

Крім того, 19.07.2022 о 16:42 год. через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД ЧЕРНІГІВ+" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" надійшла ще одна спільна заява про затвердження мирової угоди у справі № 927/463/20 (вх. № 09.1-11/2135/22).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 розгляд справи №927/463/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021 відкладено на 15.09.2022 о 11 год. 30 хв.

15.09.2022 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «НІД Чернігів+» надійшло клопотання про проведення розгляду справи за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НІД Чернігів+».

У зв`язку з перебуванням з 15.09.2022 по 16.09.2022 у відпустці судді Хрипуна О.О., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, здійснити розгляд справи у визначеному складі - неможливо.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 15.09.2022, справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2022 прийнято справу №927/463/20 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді: Тищенко О.В., Шаптала Є.Ю.Призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ВФС Україна» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021 у справі № 927/463/20 на 20.10.2022 об 10 год. 40хв.

19.10.2022 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду, електронною поштою, від Товариства з обмеженою відповідальністю «НІД Чернігів+» надійшло клопотання про проведення розгляду справи за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НІД Чернігів+».

У зв`язку з оголошенням сигналу «повітряної тривоги» в місті Києві, судове засідання 20.10.2022 по справі № 927/463/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВФС Україна» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021, не відбулось, з метою збереження життя, здоров`я та забезпечення безпеки відвідувачів, суддів, працівників апарату суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2022 призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВФС Україна» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2022 у справі № 927/463/20. Судове засідання призначено на 01.12.2022 об 10 год. 40 хв.

01.12.2022 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду, електронною поштою, від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВФС Україна» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, з метою надання оригіналу мирової угоди від 29.11.2022 у новій редакції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 розгляд справи № 927/463/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021 відкладено на 26.01.2023 о 10 год. 30 хв.

23.12.2022 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів (канцелярію) Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «НІД Чернігів+» надійшла заява про затвердження мирової угоди.

У зв`язку з оголошенням сигналу «повітряної тривоги» в місті Києві, судове засідання 26.01.2023 по справі № 927/463/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВФС Україна» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021, не відбулось, з метою збереження життя, здоров`я та забезпечення безпеки відвідувачів, суддів, працівників апарату суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВФС Україна» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2022 у справі № 927/463/20 на 16.02.2023 об 10 год. 50 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2023 призначено до розгляду в судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВФС Україна» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2022 у справі № 927/463/20 на 23.03.2023 о 10 год. 20 хв.

Відповідно до статті 64 Конституції України права громадян на звернення до суду та отримання правничої допомоги не можуть бути обмежені, а мають реалізовуватися з урахуванням умов існуючого воєнного стану.

Таким чином, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників справи на участь у судовому засіданні та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, колегія суддів дійшла висновку розглянути справу у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

В судове засідання 23.03.2023 учасники спору своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином як засобами поштового зв`язку, а в подальшому і електронними засобами зв`язку у зв`язку з відсутністю фінансування на відправку поштової кореспонденції.

У відповідності до вимог ч. 5 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки про дату та місце розгляду справи учасники спору повідомлялись належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому розгляд справи відбувається за відсутності представників учасників спору.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників спору у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду справи - відсутні.

Крім того, клопотання сторін про укладення мирової угоди, подані 18.07.2022, 19.07.2022, залишені судом апеляційної інстанції без розгляду, з огляду на те, що 23.12.2022 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла мирова угода сторін від 29.11.2022 в новій редакції, яку позивач просив затвердити в порядку ст. 192 ГПК України та закрити провадження у справі.

Ч.1 ст. 192 ГПК України визначено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Так, дослідивши подану мирову угоду від 29.11.2022 в новій редакції, суд апеляційної інстанції встановив, що вказана мирова угода стосується не лише прав та обов`язків сторін, а також виходить за межі спору (визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню), адже сторони у ній визначили свої правовідносини за договором фінансового лізингу, встановили порядок сплати коштів, тощо, а також і обумовили звернення до третьої особи - приватного виконавця, що в сукупності свідчить про відсутність обумовлених ст. 192, п. 7 ч. 1 ст. 231, ст. 274 ГПК України підстав для затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу сторін, що вони не позбавлені права реалізувати свої права і обов`язки, зокрема і ті, що виходять за межі даного пору, у встановленому законом порядку шляхом укладення відповідних правочинів та/або самостійного звернення до відповідних органів та установ у відповідності з приписами Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «НІД Чернігів+» про затвердження мирової угоди від 29.11.2022 в новій редакції, як необґрунтованого.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як підтверджується наявними матеріалами справи, 12.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" (далі - відповідач, лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НІД Чернігів+" (далі - позивач, лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу № UKR40-0619F (надалі - договір).

Відповідно до п.2.1 договору, лізингодавець зобов`язується придбати у свою власність у продавця обладнання, зазначене у додатку №1 до цього договору (надалі обладнання) і надати його лізингоодержувачу в тимчасове користування упродовж строку лізингу для підприємницьких цілей, за плату, на строк і на інших умовах, зазначених у цьому договорі та загальних умовах, з переходом права власності на обладнання до лізингоодержувача наприкінці строку лізингу за умови дотримання відповідних вимог, встановлених цим договором та загальними умовами. лізингоодержувач зобов`язаний прийняти обладнання та сплачувати лізингові платежі та інші платежі на умовах цього договору та загальних умов.

У п.3.2.1 договору сторони передбачили, що в період з дати договору до дати передачі обладнання вартість обладнання становить гривневий еквівалент 86 400,00 Євро, в т.ч. ПДВ 14 400,00 Євро, що станом на дату договору становить 2 589 468,48 грн, в т.ч. ПДВ 431 578,08 грн. Ціна за одну одиницю Volvo FH становить гривневий еквівалент 45 500,00 Євро, в т.ч. ПДВ 7 583,33 Євро, що станом на дату договору становить 1 363 666,85 грн. в т.ч. ПДВ 227 277,81 грн. Ціна за одну одиницю Bodex становить гривневий еквівалент 40 900,00 Євро, в т.ч. ПДВ 6 816,67 Євро, що станом на дату договору становить 1 225 801,63 грн., в т.ч. ПДВ 204 300,27 грн.

В якості продавця обладнання лізингоодержувач обрав ТОВ з іноземними інвестиціями "Вольво Україна" з місцезнаходженням за адресою: вул. Кільцева дорога, 20/1-А, м. Київ, 03680, Україна (п.3.6 договору).

Відповідно до п.4.1 договору загальна сума лізингових платежів складається з: А) відшкодування вартості обладнання (основного боргу лізингоодержувача); Б) процентів, та В) комісій.

Згідно з п.4.2 договору, лізингоодержувач виплачує лізингодавцю авансовий лізинговий платіж у розмірі: гривневий еквівалент 25 920,00 Євро, в тому числі ПДВ 4 320,00 Євро, що на дату договору становить 776 840,54 грн., в т.ч. ПДВ 129 473,42 грн. Оплата авансового лізингового платежу здійснюється у валюті платежу за курсом гривні до базової валюти станом на дату платежу. Авансовий лізинговий платіж повністю зараховується в рахунок відшкодування вартості обладнання (погашення основного боргу) у валюті платежу за курсом гривні до базової валюти станом на дату передачі обладнання. У випадку, якщо сума фактично сплаченого авансового лізингового платежу є недостатньою для того, щоб зарахувати відповідну суму (в рахунок відшкодування вартості обладнання) у валюті платежу за курсом гривні до базової валюти станом на дату передачі, лізингоодержувач зобов`язаний негайно, але не пізніше 5 робочих днів здійснити доплату курсової різниці (недостатньої суми) авансового лізингового платежу лізингодавцю. У випадку, якщо сума фактично сплаченого авансового лізингового платежу перевищує передбачений цим договором розмір такого платежу за курсом гривні до базової валюти на дату передачі (тобто допускає переплату), лізингодавець враховує таку передплату як аванс у рахунок наступного лізингового платежу згідно з цим договором (без нарахування та виплати лізингоодержувачу відсотків на суму такого авансу). Лізингоодержувач сплачує авансовий лізинговий платіж в наступному порядку: упродовж 20 робочих днів з дати договору лізингоодержувач сплачує гривневий еквівалент 25 920,00 Євро, в тому числі ПДВ 4 320,00 Євро, що на дату договору становить 776 840,54 грн., в т.ч. ПДВ 129 473,42 грн. сплачує, в якості плати за резервування обладнання.

Строк лізингу за цим договором складає 12 місяців та не може становити менше одного року. Перебіг строку лізингу починається з дати передачі (п.5 договору).

У п.9.1 договору сторони передбачили, що він вважається укладеним та набирає чинності з дати договору.

Згідно з п.9.2 договору він діє до дня, який настане через 10 років після дати договору. Дія цього договору може бути припинена раніше за взаємною згодою сторін в порядку, що передбачений загальними умовами або правом, яке регулює цей договір.

Всі інші умови, права та зобов`язання сторін за цим договором встановлюються загальними умовами (п. 10.1 договору).

У додатках №1, №1(1) до договору фінансового лізингу сторони визначили технічні параметри та специфікації обладнання.

Згідно з додатком №3 до договору, загальна вартість об`єктів фінансового лізингу становить 2 589 468,48 грн (два мільйони п`ятсот вісімдесят дев`ять тисяч чотириста шістдесят вісім гривень 48 копійок), авансовий лізинговий платіж 30% - 776840,54грн.

У додатку №4 до договору "Графік платежів" сторони визначили період нарахування, дату нарахування, суму щомісячної комісії, суму відшкодування вартості обладнання, в т.ч. ПДВ, проценти та загальну суму платежу на кожен місяць.

Відповідно до п.4.2 договору, ТОВ "НІД Чернігів+" перерахувало ТОВ "ВФС Україна" лізингові платежі на суму 802735,22грн згідно з платіжними дорученнями: №703 від 25.06.2019 на суму 100000,00грн, №710 від 01.07.2019 на суму 202735,22грн, №716 від 03.07.2019 на суму 250000,00грн, № 730 від 09.07.2019 на суму 250000,00грн.

На виконання умов договору фінансового лізингу відповідачем передано позивачу за актом приймання передачі обладнання від 09.07.2019: сідловий тягач марки Volvo, модель FH, тип СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ ВАНТАЖНИЙ - СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е, 2013 року випуску, колір ЖОВТИЙ, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрований Центром 8043, 09.07.2019, вартість якого становить 1 363 666 (один мільйон триста шістдесят три тисячі шістсот шістдесят шість) гривень 85 копійок, та напівпричіп марки ВОDЕХ, модель КIS 3WА, тип СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ НАПІВПРИЧІП-САМОСКИД-Е, 2019 року випуску, колір СИНІЙ, шасі № НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , зареєстрований Центром 8043, 10.07.2019, вартість якого становить 1 225 801 (один мільйон двісті двадцять п`ять тисяч вісімсот одна) гривня 63 копійки.

Також, позивач вказував, що листом від 23.10.2019 він звернувся до ТОВ "ВФС Україна" з проханням відтермінувати лізинговий платіж по договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019 згідно графіку платежів від 10.10.2019 в сумі 428260,08грн у зв`язку з тим, що авто, що знаходиться в лізингу згідно вище зазначеного договору, 21.09.2019 потрапило в ДТП і знаходилося на СТО до усунення несправностей, а тому авто не знаходилося в роботі. Проте, відповідач на лист позивача від 23.10.2019 не відповів.

ТОВ "НІД Чернігів+" перерахувало ТОВ "ВФС Україна" лізингові платежі на суму 567240,07грн згідно з платіжними дорученнями: №913 від 17.10.2019 на суму 86257,29грн, №927 від 23.10.2019 на суму 420982,78грн, №1077 від 27.12.2019 на суму 60000,00грн.

Натомість відповідач направив на адресу позивача вимогу від 29.01.2020 №01/2020/29, у якій з посиланням на п.17.2.2, 17.3 Загальних умов договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019, повідомив позивача про відмову від даного договору та вимагав протягом 14 календарних днів з моменту отримання даної вимоги викупити обладнання сплативши прострочену заборгованість по сплаті лізингових платежів в повному обсязі, яка станом на 29.01.2020 становить 1303967,76грн та складається з 1158483,05грн частини вартості обладнання, 3,80грн нарахованих відсотків, 16676,84грн комісійної винагороди, 77409,01грн пені та 51395,06грн компенсації за технічне обслуговування. Також сплатити викупну вартість у сумі 33133,58грн шляхом здійснення грошового переказу на розрахунковий рахунок ТОВ "ВФС Україна". У вимозі зазначено, що у випадку відмови чи ухилення лізингоодержувача від викупу обладнання згідно з п. 17.3.1 невідкладно на вимогу лізингодавця повернути обладнання, а саме: сідловий тягач Volvo FH, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрований 09.07.2019 та напівпричіп вантажний, 3-х вісний, несамохідний, самоскид ВОDЕХ, модель КIS 3WА, шасі № НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , зареєстрований 10.07.2019.

Також попереджено позивача, що у випадку неповернення об`єктів фінансового лізингу у володіння лізингодавця, відповідач:

- звернеться до органів нотаріату із заявою про вчинення виконавчого напису та буде вживати всіх необхідних заходів щодо повернення об`єктів фінансового лізингу на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- звернеться до судових органів із позовом про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019;

- звернеться до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того зазначено, що у разі дострокового припинення договору, лізингоодержувач повинен сплатити на користь лізингодавця відповідні платежі, витрати та штрафні санкції.

До вимоги відповідачем додано рахунки-фактури на оплату.

Листом №8 від 06.02.2020 позивач, у відповідь на вимогу, просив відповідача достроково не розривати договір № UKR40-0619F від 12.06.2019, зобов`язувався сплатити ціну обладнання до кінця березня 2020 року та просив надати детальний розрахунок формування викупної ціни обладнання.

Листом від 08.04.2020 позивач зазначив, що у зв`язку із запровадженням карантину на всій території України через поширення COVID-19, підприємство потрапило у складне матеріальне становище та просив з метою виконання своїх зобов`язань провести реструктуризацію заборгованості за договором № UKR40-0619F від 12.06.2019 шляхом розбиття суми заборгованості на 6 рівних частин починаючи з квітня місяця. У листі відповідач також вказав, що за даними бухгалтерського обліку товариства за договором № UKR40-0619F від 12.06.2019 обліковується заборгованість у сумі 1135219,23грн.

06.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом Станіславом Олександровичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №526, згідно з яким пропонується повернути майно від Лізингоодержувача - Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД ЧЕРНІГІВ+" на користь Лізингодавця - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна", об`єкт фінансового лізингу, а саме:

- сідловий тягач марки Volvo, модель FH, тип СПЕЦІЛІЗОВАНИЙ ВАНТАЖНИЙ - СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е, 2013 року випуску, колір ЖОВТИЙ, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрований Центром 8043, 09.07.2019 року, вартість якого становить 1363666 (один мільйон триста шістдесят три тисячі шістсот шістдесят шість) гривень 85 копійок, та

- напівпричіп марки BODEX, модель KIS 3WA, тип СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ НАПІВПРИЧІП-САМОСКИД-Е, 2019 року випуску, колір СИНІЙ, шасі № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , зареєстрований Центром 8043, 10.07.2019 року, вартість якого становить 1225801 (один мільйон двісті двадцять п`ять тисяч вісімсот одна) гривня 63 копійки.

У виконавчому написі зазначено, що загальна вартість вищезазначених об`єктів фінансового лізингу становить 2589468,84грн (два мільйони п`ятсот вісімдесят дев`ять тисяч чотириста шістдесят вісім гривень 48 копійок). Об`єкти фінансового лізингу були передані в користування ТОВ "НІД ЧЕРНІГІВ+" на умовах договору про фінансовий лізинг № UKR40-0619F від 12.06.2019, за несплачені лізингові платежі та штрафні санкції в період з 10.10.2019 по 29.01.2020, розмір яких станом на 29.01.2020 складав: 1337101 (один мільйон триста тридцять сім тисяч сто одна) гривня 34 копійки.

12.05.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Палігіним Олександром Петровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62047280 про примусове виконання виконавчого напису № 526, виданого 06.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит С.О. про повернення майна від Лізингоодержувача - Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД ЧЕРНІГІВ+" на користь Лізингодавця - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна", об`єкту фінансового лізингу, а саме:

- сідловий тягач марки Volvo, модель FH, тип СПЕЦІЛІЗОВАНИЙ ВАНТАЖНИЙ - СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е, 2013 року випуску, колір ЖОВТИЙ, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрований Центром 8043, 09.07.2019 року, вартість якого становить 1363666 (один мільйон триста шістдесят три тисячі шістсот шістдесят шість) гривень 85 копійок, та

- напівпричіп марки BODEX, модель KIS 3WA, тип СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ НАПІВПРИЧІП-САМОСКИД-Е, 2019 року випуску, колір СИНІЙ, шасі № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , зареєстрований Центром 8043, 10.07.2019 року, вартість якого становить 1225801 (один мільйон двісті двадцять п`ять тисяч вісімсот одна) гривня 63 копійки.

Загальна вартість вищезазначених об`єктів фінансового лізингу становить 2589468,84грн (два мільйони п`ятсот вісімдесят дев`ять тисяч чотириста шістдесят вісім гривень 48 копійок).

Об`єкти фінансового лізингу були передані в користування ТОВ "НІД ЧЕРНІГІВ+" на умовах договору про фінансовий лізинг № UKR40-0619F від 12.06.2019, за несплачені лізингові платежі та штрафні санкції в період з 10.10.2019 по 29.01.2020, розмір яких станом на 29.01.2020 складав: 1337101 (один мільйон триста тридцять сім тисяч сто одна) гривня 34 копійки.

Позивач наголошував у позові, що спірний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог Загальних умов, підписаних сторонами, та які відповідно до п.1.1 Загальних умов мають тлумачитись невід`ємною частиною від договору фінансового лізингу, а саме п.18.2 Загальних умов договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019, також зазначає, що заборгованість позивача не є безспірною.

Також, відповідно до висновку експерта Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 22.03.2021 №4908/20-24, виконаного на виконання вимог ухвали Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2020, зроблені наступні висновки:

- при умові прийняття даних документів: рахунків-фактур, рахунків на оплату, рахунку на оплату ТО, рахунку на оплату пені, заборгованість ТОВ "НІД ЧЕРНІГІВ+" перед ТОВ "ВФС Україна" за договором фінансового лізингу №UKR40-0619F від 12.06.2019 станом на 29.01.2020 становитиме 1282875,62 грн (1154071,60+51395,06+77409,01);

- при умові прийняття даних бухгалтерського обліку лізингодавця щодо нарахованих лізингових платежів їх оплати та рахунків по ТО і пені, заборгованість ТОВ "НІД ЧЕРНІГІВ+" перед ТОВ "ВФС Україна" за договором фінансового лізингу №UKR40-0619F від 12.06.2019 станом на 29.01.2020 становитиме 1337101,34грн (1208297,27+51395,06+77409,01).

- за даними наданих документів, які мають місце відображення у регістрах бухгалтерського обліку лізингоотримувача, заборгованість обліковується у сумі 1135219,23грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Спір у даній справі виник у зв`язку із оспорюванням ТОВ "НІД ЧЕРНІГІВ+" законності вчиненого за зверненням ТОВ "ВФС Україна" виконавчого напису від 06.03.2020, яким приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом Станіславом Олександровичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №526, згідно з яким пропонується повернути майно від Лізингоодержувача - Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД ЧЕРНІГІВ+" на користь Лізингодавця - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна", об`єкт фінансового лізингу, а саме:

- сідловий тягач марки Volvo, модель FH, тип СПЕЦІЛІЗОВАНИЙ ВАНТАЖНИЙ - СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е, 2013 року випуску, колір ЖОВТИЙ, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрований Центром 8043, 09.07.2019 року, вартість якого становить 1363666 (один мільйон триста шістдесят три тисячі шістсот шістдесят шість) гривень 85 копійок, та

- напівпричіп марки BODEX, модель KIS 3WA, тип СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ НАПІВПРИЧІП-САМОСКИД-Е, 2019 року випуску, колір СИНІЙ, шасі № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , зареєстрований Центром 8043, 10.07.2019 року, вартість якого становить 1225801 (один мільйон двісті двадцять п`ять тисяч вісімсот одна) гривня 63 копійки.

За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України "Про нотаріат"). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат").

Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (надалі - "Перелік документів"). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

При цьому, перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України "Про нотаріат").

З огляду на викладені положення вбачається, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а лише підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат").

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Тобто, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що звертаючись з позовом до суду про визнання Виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивачем було визначено, зокрема, що останній було вчинено на підставі договору фінансового лізингу №UKR40-0619F від 12.06.2019, і при дослідженні питання законності вчиненого виконавчого напису першочерговим є встановлення права стягувача на витребування у боржника об`єкту, який є предметом виконавчого напису, а саме:

- сідловий тягач марки Volvo, модель FH, тип СПЕЦІЛІЗОВАНИЙ ВАНТАЖНИЙ - СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е, 2013 року випуску, колір ЖОВТИЙ, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрований Центром 8043, 09.07.2019 року, вартість якого становить 1363666 (один мільйон триста шістдесят три тисячі шістсот шістдесят шість) гривень 85 копійок, та

- напівпричіп марки BODEX, модель KIS 3WA, тип СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ НАПІВПРИЧІП-САМОСКИД-Е, 2019 року випуску, колір СИНІЙ, шасі № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , зареєстрований Центром 8043, 10.07.2019 року, вартість якого становить 1225801 (один мільйон двісті двадцять п`ять тисяч вісімсот одна) гривня 63 копійки.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що спірний виконавчий напис стосується саме повернення майна, як об`єкта фінансового лізингу, від лізингоодержувача - Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД ЧЕРНІГІВ+" на користь лізингодавця - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна", а тому першочерговим у спірних правовідносинах в контексті існуючого спору є встановлення прав відповідача саме на витребування від позивача спірного майна, щодо якого чинено виконавчий напис, саме як підстава для повернення власнику належного йому майна.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначає, що:

- пунктом 17.2 Загальних умов договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019 передбачено право односторонньої відмови лізингодавця від Договору та право розірвати такий договір в односторонньому позасудовому порядку, у кожному з наступних випадків, зокрема: лізингоодержувач прострочив повністю або часткового сплату будь-якого платежу за цими Загальними Умовами або відповідним договором на більше ніж на 30 календарних днів;

- пунктом 17.2.17 Загальних умов договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019 передбачено, що у разі настання підстав, передбачених п. 17.2.2, п. 17.2.5 та/або 17.2.9 цих Загальних Умов, право лізингодавця на відмову від договору та розірвання Договору виникає тільки після того, як лізингодавець надав лізингоодержувачу письмове повідомлення (вимогу) про усунення такого порушення, а лізингоодержувач не усунув вчиненого порушення протягом 5 робочих днів з дати одержання лізингоодержувачем такого повідомлення. В інших випадках право лізингодавця на односторонню відмову від Договору виникає без такого попереднього повідомлення;

- пунктом 17.3 Загальних умов договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019 передбачена процедура відмови лізингодавця від Договору, і згідно якої у випадку відмови лізингодавця від Договору згідно з п. 17.2 цих Загальних Умов, лізингодавець повідомить про це лізингоодержувача в письмовій формі. У зазначеному повідомленні лізингодавець зазначить відповідну підставу з переліку, наведеного у п. 17.2 цих Загальних Умов, а також вимогу про викуп обладнання згідно з правилами цього пункту 17.3;

- пунктом 17.3.1 Загальних умов договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019 визначено, що лізингоодержувач повинен викупити Обладнання на умовах, передбачених п. 6.6 цих Загальних умов упродовж 14 календарних днів з дати одержання відповідної вимоги лізингодавця;

- пунктом 17.3.2 Загальних умов договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019 визначено умови повернення обладнання, а саме: у випадку відмови чи ухилення лізингоодержувача від викупу обладнання згідно з пунктом 17.3.1, лізингоодержувач зобов`язаний невідкладно на вимогу лізингодавця повернути Обладнання відповідно до правил, визначених розділом 18 Загальних умов, у т.ч. крім іншого, лізингоодержувач буде зобов`язаний забезпечити доступ представників лізингодавця до фактичного місця перебування обладнання , включаючи службові й виробничі приміщення лізингоодержувача з метою вилучення Обладнання, а також вчинити інші дії, передбачені розділом 18 цих Загальних Умов;

- пунктом 17.3.3 Загальних умов договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019 визначено, що лізингоодержувач сплачує лізингодавцеві Лізингові платежі за відповідним Договором у повному обсязі по фактичну дату повернення обладнання лізингодавцеві

- пунктом 18.2 Загальних умов договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019 визначено, що Обладнання, про повернення якого лізингодавець висунув вимогу згідно з п. 17.3 цих Загальних Умов, підлягає поверненню лізингодавцеві лізингоодержувачем у строк, у місці та у спосіб, що зазначені у такій вимозі лізингодавця;

- пунктом 18.7 Загальних умов договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019 визначено, що у випадку, якщо лізингоодержувач у строк, встановлений згідно з п. 18.2 Загальних Умов, перешкоджає вилученню (поверненню) будь-якого обладнання, лізингодавець матиме право застосувати будь-який спосіб захисту своїх прав стосовно вилучення такого Обладнання (включаючи звернення стягнення за виконавчим написом нотаріуса).

В свою чергу, судом апеляційної інстанції встановлено, що Додатком № 4 до Договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019 сторони узгодили Графік платежів, зокрема: загалом мала бути сплачена сума у розмірі 1 918 177,89 грн. (20.07.2019 - 95 980,38 грн., 20.08.2020 - 90 081,46 грн., 20.09.2019 - 429 487,00 грн., 20.10.2019 - 427 063,33 грн., 20.11.2019 - 424 639,66 грн., 20.12.2019 - 422 216,99 грн., 20.01.2020 - 4 537,51 грн., 20.02.2020 - 4 536,54 грн., 20.03.2020 - 4 535,57 грн., 20.04.2020 - 4 534,60 грн., 20.05.2020 - 4 533,63 грн., 20.06.2020 - 4 532,65 грн., 20.06.2020 - 1 498,54 грн.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в підтвердження сплати позивачем всіх обумовлених договором лізингових платежів у розмірах і строки, обумовлені у Графіку платежів, а наявні у справі докази є більш вірогідними в підтвердження порушення позивачем своїх зобов`язань з сплати лізингових платежів у погоджені сторонами строки, оскільки позивачем до матеріалів справи надано лист від 23.10.2019, адресований відповідачу, в якому позивач просив відтермінувати лізинговий платіж по договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019, а саме платіж на суму 428 260,08 грн. (10.10.2019), внаслідок неможливості використання автомобіля у зв`язку з ДТП. Крім того, у листі № 8 від 06.02.2020 позивач також вказував про неможливість сплати лізингового платежу та наміром викупити лізингове обладнання, а у листі від 08.04.2020 зазначав про неможливість сплати лізингових платежів внаслідок світової пандемії коронавірусу, і вказував про обліковування заборгованості за даними позивача в сумі 1 135 219,23 грн. Крім того, надані позивачем платіжні доручення № 703 від 25.09.2019 на суму 100 000,00 грн., № 710 від 01.07.2019 на суму 202 735,22 грн., № 716 від 03.07.2019 на суму 250 000,00 грн., № 730 від 09.07.2019 на суму 250 000,00 грн., № 913 від 17.10.2019 на суму 86 257,29 грн., № 927 від 23.10.2019 на суму 420 982,78 грн., № 1077 від 27.12.2019 на суму 60 000,00 грн., свідчать про часткову сплату лізингових платежів в сумі 1 369 975,29 грн.

При цьому, матеріали справи містять лист - вимогу відповідача від 29.01.2020 №01/2020/29, у якій з посиланням на п.17.2.2, 17.3 Загальних умов договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019, відповідач повідомив позивача про відмову від даного договору, а також вимагав протягом 14 календарних днів з моменту отримання даної вимоги викупити обладнання сплативши прострочену заборгованість по сплаті лізингових платежів в повному обсязі, яка станом на 29.01.2020 становить 1303967,76грн та складається з 1158483,05грн частини вартості обладнання, 3,80грн нарахованих відсотків, 16676,84грн комісійної винагороди, 77409,01грн пені та 51395,06грн компенсації за технічне обслуговування. Також сплатити викупну вартість у сумі 33133,58грн шляхом здійснення грошового переказу на розрахунковий рахунок ТОВ "ВФС Україна". У вимозі зазначено, що у випадку відмови чи ухилення лізингоодержувача від викупу обладнання згідно з п. 17.3.1 невідкладно на вимогу лізингодавця повернути обладнання, а саме: сідловий тягач Volvo FH, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрований 09.07.2019 та напівпричіп вантажний, 3-х вісний, несамохідний, самоскид ВОDЕХ, модель КIS 3WА, шасі № НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , зареєстрований 10.07.2019.

Ст. 651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1). Ч. 3 наведеної статті визначено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, внаслідок відмови відповідача від договору фінансового лізингу, висловлену у вимозі відповідача від 29.01.2020 №01/2020/29, і яка узгоджується з приписами п. 17.2, п. 17.2.17, п. 17.3 Загальних умов договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019, і була надіслана позивачу, враховуючи відсутність в належних та допустимих доказів в матеріалах справи доказів в підтвердження викупу позивачем відповідних об`єктів лізингу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правовідносини між сторонами за вказаним договором фінансового лізингу, висловлену у вимозі відповідача від 29.01.2020 №01/2020/29 припинились внаслідок реалізації відповідачем обумовленого Загальними Умовами права на одностороннє розірвання договору, який відповідно, є розірваним в силу приписів ст. 651 ЦК України, і наведених пунктів Загальних Умов.

Таким чином, право відповідача на повернення позивачем об`єктів лізингу виникло на підставі п. 17.3, п. 17.3.2, п. 18.2 Загальних умов договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019, саме внаслідок відмови лізингодавця від Договору, і припинення такого в наслідок реалізації відповідачем права на одностороннє його розірвання, що обумовлено як Загальними Умовами, так і узгоджується з приписами ч. 1, ч. 3 ст. 651 ЦК України, у зв`язку з чим у позивача в силу приписів п. 17.3.2 Загальних умов договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019 та приписів ст. 526, ст. 806 Цивільного кодексу України, виник обов`язок повернути відповідні об`єкти лізингу відповідачу в порядку та на умовах, встановлених Загальними Умовами. При цьому, спірні об`єкти лізингу не були повернуті позивачем відповідачу в порядку та на умовах, встановлених Загальними Умовами, і матеріали справи належних та допустимих доказів протилежного - не містять.

Як зазначалось вище, саме внаслідок реалізованого відповідачем права на відмову від договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019, у відповідача виник обов`язок повернути відповідні об`єкти лізингу, і саме внаслідок невиконання якого у строк, зазначений у вимозі, а саме невідкладно у випадку відмови чи ухилення лізингоодержувача від викупу обладнання), відповідачем реалізовано обумовлені пунктом 18.7 Загальних умов договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019 право застосувати будь-який спосіб захисту своїх прав стосовно вилучення такого Обладнання (включаючи звернення стягнення за виконавчим написом нотаріуса). Таким чином, у даному випадку безспірним є обов`язок позивача повернути об`єкт лізингу саме внаслідок реалізації відповідачем права на односторонню відмову від договору.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначає, що пунктом 8 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, визначено порядок вчинення виконавчих написів стосовно договорів лізингу, що передбачають у безспірному порядку повернення об`єкта лізингу, і яким визначено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал договору лізингу; б) засвідчена лізингодавцем копія рахунка, направленого лізингоодержувачу, з відміткою про несплату платежів після вручення письмового повідомлення.

Так, звертаючись до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису, відповідачем були надані документи (копії яких надані приватним нотаріусом у справу): заяву на вчинення виконавчого напису за підписом директора, оригінал договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019, копію вимоги від 29.01.2020 №01/2020/29, довідку про стан заборгованості станом на 29.01.2020 в розмірі 1 337 101,34 грн., неоплачені рахунки - фактури, повідомлення про вручення вимоги, копії статутних документів, копія договору купівлі - продажу № UKR41/0179UT від 05.07.2019, копія акту приймання - передачі обладнання до договору купівлі - продажу № UKR41/0179UT від 05.07.2019, копія додатку до договору купівлі - продажу № UKR41/0179UT від 05.07.2019, і вказані документи узгоджуються з приписами пунктом 8 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, ч. 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат», ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг», у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинено у відповідності до наведених приписів закону.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує і те, що посилання у виконавчому написі саме на пункт 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, а не на пункт 8, не є підставою для висновку про незаконність вчиненого виконавчого напису, адже вказане зазначення не впливає на обґрунтованість підстав його вчинення.

Доводи позивача про те, що спірний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог Загальних умов, підписаних сторонами, та які відповідно до п.1.1 Загальних умов мають тлумачитись невід`ємною частиною від договору фінансового лізингу, а саме п.18.2 Загальних умов договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019, також зазначає, що заборгованість позивача не є безспірною, зокрема що встановлено у висновку експерта від 22.03.2021 №4908/20-24, виконаного на виконання вимог ухвали Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2020, в якому зазначено, що при умові прийняття даних документів: рахунків-фактур, рахунків на оплату, рахунку на оплату ТО, рахунку на оплату пені, заборгованість ТОВ "НІД ЧЕРНІГІВ+" перед ТОВ "ВФС Україна" за договором фінансового лізингу №UKR40-0619F від 12.06.2019 станом на 29.01.2020 становитиме 1282875,62 грн (1154071,60+51395,06+77409,01); при умові прийняття даних бухгалтерського обліку лізингодавця щодо нарахованих лізингових платежів їх оплати та рахунків по ТО і пені, заборгованість ТОВ "НІД ЧЕРНІГІВ+" перед ТОВ "ВФС Україна" за договором фінансового лізингу №UKR40-0619F від 12.06.2019 станом на 29.01.2020 становитиме 1337101,34грн (1208297,27+51395,06+77409,01); за даними наданих документів, які мають місце відображення у регістрах бухгалтерського обліку лізингоотримувача, заборгованість обліковується у сумі 1135219,23грн. - судом апеляційної інстанції відхиляються, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України "Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Частиною 1 ст.2 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Відповідно до ст.806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст.292 Господарського кодексу України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Залежно від особливостей здійснення лізингових операцій лізинг може бути двох видів - фінансовий чи оперативний. За формою здійснення лізинг може бути зворотним, пайовим, міжнародним тощо. Об`єктом лізингу може бути нерухоме і рухоме майно, призначене для використання як основні фонди, не заборонене законом до вільного обігу на ринку і щодо якого немає обмежень про передачу його в лізинг. Майно, зазначене в частині першій цієї статті, яке є державною (комунальною) власністю, може бути об`єктом лізингу тільки за погодженням з органом, що здійснює управління цим майном, відповідно до закону. Не можуть бути об`єктами лізингу земельні ділянки, інші природні об`єкти, а також цілісні майнові комплекси державних (комунальних) підприємств та їх структурних підрозділів. Перехід права власності на об`єкт лізингу до іншої особи не є підставою для розірвання договору лізингу. Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України "Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Частиною 1 ст.2 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Приписами ст.530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В додатку №4 "Графік платежів" сторони передбачили графік сплати лізингових платежів, який був порушений позивачем, що не оспорюється сторонами.

При цьому, у зв`язку з порушенням ТОВ "НІД ЧЕРНІГІВ+" графіку сплати платежів, відповідач, відповідно до п.17.2.2, 17.3 Загальних умов договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019, повідомив позивача про відмову від даного договору та вимагав протягом 14 календарних днів з моменту отримання даної вимоги викупити обладнання сплативши прострочену заборгованість по сплаті лізингових платежів в повному обсязі, яка станом на 29.01.2020 становить 1303967,76грн та складається з 1158483,05грн частини вартості обладнання, 3,80грн нарахованих відсотків, 16676,84грн комісійної винагороди, 77409,01грн пені та 51395,06грн компенсації за технічне обслуговування. Також вимагав сплатити викупну вартість у сумі 33133,58грн шляхом здійснення грошового переказу на розрахунковий рахунок ТОВ "ВФС Україна". У вимозі зазначено, що у випадку відмови чи ухилення лізингоодержувача від викупу обладнання згідно з п. 17.3.1 невідкладно на вимогу лізингодавця повернути обладнання, а саме: сідловий тягач Volvo FH, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрований 09.07.2019 та напівпричіп вантажний, 3-х вісний, несамохідний, самоскид ВОDЕХ, модель КIS 3WА, шасі № НОМЕР_7 реєстраційний номер НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , зареєстрований 10.07.2019.

Також попереджено позивача, що у випадку неповернення об`єктів фінансового лізингу у володіння лізингодавця, відповідач:

- звернеться до органів нотаріату із заявою про вчинення виконавчого напису та буде вживати всіх необхідних заходів щодо повернення об`єктів фінансового лізингу на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- звернеться до судових органів із позовом про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019;

- звернеться до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того зазначено, що у разі дострокового припинення договору, лізингоодержувач повинен сплатити на користь лізингодавця відповідні платежі, витрати та штрафні санкції.

До вимоги відповідачем додано рахунки-фактури на оплату.

Відповідно до п.17.3.2 Загальних умов у випадку відмови чи ухилення лізингоодержувача від викупу обладнання згідно з п.17.3.1 лізингоодержувач зобов`язаний невідкладно на вимогу лізингодавця повернути обладнання відповідно до правил, визначених розділом 18 Загальних умов. У тому числі, крім іншого, лізингоодержувач буде зобов`язаний забезпечити доступ представників лізингодавця до фактичного місця перебування обладнання, включаючи службові й виробничі приміщення лізингоодержувача, з метою вилучення обладнання, а також вчинити інші дії, передбачені розділом 18 цих Загальних умов.

Згідно з п.18.1 Загальних умов цей порядок повернення обладнання застосовується у всіх випадках, коли будь-яке обладнання підлягає поверненню лізингодавцеві відповідно до цих Загальних умов, будь-якого договору та/або законодавства України. Цей порядок повернення обладнання не застосовується після переходу права власності на відповідне обладнання до лізингоодержувача згідно цих Загальних умов.

Відповідно до п.18.2 Загальних умов обладнання, про повернення якого лізингодавець висунув вимогу згідно з п.17.3 цих Загальних умов, підлягає поверненню лізингодавцеві лізингоодержувачем у строк, у місці та у спосіб, що зазначені у такій вимозі лізингодавця

При цьому, суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні матеріали справи дійшов висновку, що відповідачем дотримано вимог п. 17.2, 17.3 Загальних умов договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019, як дотримані вимоги п.18.2 Загальних умов, а саме невідкладно у випадку відмови чи ухилення лізингоодержувача від викупу обладнання, за місцем фактичного перебування обладнання, включаючи службові та виробничі приміщення, згідно з п. 17.3.2 Загальних умов договору фінансового лізингу № UKR40-0619F від 12.06.2019, які в сукупності підтверджують відповідність та належність вимоги відповідача щодо повернення спірного обладнання, невиконання якої стало підставою для вчинення виконавчого напису, який вчинено у відповідності до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, ч. 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат», ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг».

При цьому, з висновками суду першої інстанції про те, що сума заборгованості ТОВ "НІД ЧЕРНІГІВ+" перед ТОВ "ВФС Україна" за договором фінансового лізингу №UKR40-0619F від 12.06.2019, зазначена у виконавчому написі, не була безспірною, адже експертом у експертному висновку також не зроблено беззаперечного висновку щодо суми заборгованості ТОВ "НІД ЧЕРНІГІВ+" перед ТОВ "ВФС Україна" за договором фінансового лізингу №UKR40-0619F від 12.06.2019, яка існувала станом на 29.01.2020 - судом апеляційної істанції визнаються помилковими, адже в контексті існуючого спору між сторонами першочерговим є встановлення прав відповідача саме на витребування від позивача спірного майна, щодо якого чинено виконавчий напис, саме як підстава для повернення власнику належного йому майна, що підтверджено наявними у справі доказами.

Ч. 1, 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Так, дослідивши наявний у справі висновок експерта Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 22.03.2021 №4908/20-24, виконаного на виконання вимог ухвали Господарського суду Чернігівської області від 30.09.2020, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказаний висновок є належним та допустимим доказом у справі в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, проте, в контексті спірних правовідносин сторін у даній справі він не спростовує правомірність вчиненого виконавчого напису. При цьому, резолютивна частині висновку експерта містить твердження, що за даними наданих документів, які мають місце у відображення в регістрах бухгалтерського лізингоотримувача (тобто позивача), заборгованість обліковується у сумі 1 135 219,23 грн. Тобто, заборгованість позивача перед відповідачем за наданими документами експерту документально підтверджена в сумі 1 135 219,23 грн.

При цьому, посилання у виконавчому написі на те, що несплачені лізингові платежі та штрафні санкції в період з 10.10.2019 по 29.01.2020 становить 1 337 101,34 грн. - не є підставою для висновку про незаконність вчиненого виконавчого напису, адже вказане зазначення не впливає на обґрунтованість підстав його вчинення саме як способу захисту цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, як підтвердження наявного у стягувача саме права на витребування від боржника спірного майна (а не стягнення сум) в розумінні 8 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, ч. 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат», ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг».

З урахуванням наведеного, оцінивши наявні у справі докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинений у відповідності до вимог закону, відповідає Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, ч. 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат», ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг», а тому підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню за наведених позивачем доводів та обґрунтувань - відсутні, і вимоги позивача в цій частині не були доведені належними, допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України та були спростовані відповідачем більш вірогідними доказами в розумінні ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

Усі інші доводи, посилання, обґрунтування учасників спору розглянуті судом апеляційної інстанції, проте, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції за результатами розгляду заявленого спору.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд надав учасникам спору вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 06.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіславом Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за № 526, згідно з яким пропонується повернути майно від Лізингоодержувача - Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД ЧЕРНІГІВ+" на користь Лізингодавця - Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна", об`єкт фінансового лізингу, а саме: сідловий тягач марки Volvo, модель FH, тип СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ ВАНТАЖНИЙ - СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е, 2013 року випуску, колір ЖОВТИЙ, шасі № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , зареєстрований Центром 8043, 09.07.2019 року, вартість якого становить 1363666 (один мільйон триста шістдесят три тисячі шістсот шістдесят шість) гривень 85 копійок, та напівпричіп марки BODEX, модель KIS 3WA, тип СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ НАПІВПРИЧІП-САМОСКИД-Е, 2019 року випуску, колір СИНІЙ, шасі № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , зареєстрований Центром 8043, 10.07.2019 року, вартість якого становить 1225801 (один мільйон двісті двадцять п`ять тисяч вісімсот одна) гривня 63 копійки - не є законними та обґрунтованими, не були доведені належними, допустимими, достовірними та більш вірогідними доказами в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, і були спростовані відповідачем в розумінні наведених приписів процесуального закону, а тому позов задоволенню не підялгає за наведених у дані постанові підстав, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, висновки, викладених у рішенні суду першої інстанції, не відповідають встановленим обставинам справи, а також рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права (ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України), у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову повністю за наведених у даній постанові підстав.

Розподіл судових витрат

Пунктом 2 ч. 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі п. 2 ч. 1, ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат наступним чином:

- судовий збір за подачу позову відповідно до платіжного доручення №157 від 26.05.2020 в розмірі 2102,00грн та 25496,64грн згідно рахунку №5870 від 16.11.2020 на оплату експертизи - залишити за позивачем;

- судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 3 153,00 грн. підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 233, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021 у справі № 927/463/20 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.06.2021 у справі № 927/463/20 - скасувати.

3. Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД ЧЕРНІГІВ+" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 06.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіславом Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за № 526 - відмовити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД ЧЕРНІГІВ+" (, вул. Квітнева, б. 21, село Новий Білоус, Чернігівський район, Чернігівська область, 14026) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВФС Україна" (, Кільцева Дорога, будинок 20/1-А, м. Київ, 03680) судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн. 00 коп.

5. Судовий збір за подачу позову відповідно до платіжного доручення №157 від 26.05.2020 в розмірі 2102,00грн та 25496,64грн згідно рахунку №5870 від 16.11.2020 на оплату експертизи - залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "НІД ЧЕРНІГІВ+".

6. Матеріали справи № 927/463/20 повернути Господарському суду Чернігівської області, доручивши видати наази на виконання даної постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання постанови: 12.04.2023.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Є.Ю. Шаптала

О.В. Тищенко