ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023м. ДніпроСправа № 904/2350/22

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська транспортна логістична компанія", м. Дніпро

2. Акціонерного товариства "Південний гірничо - збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг

про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Маркіна Т.М.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача -2: Чобанюк Т.М., адвокат;

ПРОЦЕДУРА

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська транспортна логістична компанія" та Акціонерного товариства "Південний гірничо - збагачувальний комбінат" про стягнення плати за користування вагонами - 29 839, 44 грн та збору за зберігання вантажів у розмірі 1 005, 84 грн.

Ухвалою суду від 15.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/2350/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від Акціонерного товариства "Південний гірничо - збагачувальний комбінат" 19.09.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська транспортна логістична компанія" 29.09.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 25.10.2022 надала до суду відповідь на відзиви.

Ухвалою суду від 03.11.2022 у справу № 904/2350/22 здійснено перехід до загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 16.11.2022.

Ухвалою суду від 16.11.2022 відкладено підготовче засідання на 14.12.2022.

Ухвалою суду від 14.12.2022 відкладено підготовче засідання на 18.01.2023.

Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 17.01.023 подало письмові пояснення.

18.01.2023 від Акціонерного товариства "Південний гірничо - збагачувальний комбінат" надішли заперечення на письмові пояснення.

Ухвалою суду від 18.01.2023 відкладено підготовче засідання на 14.02.2023. Задоволено клопотання Акціонерного товариства "Південний гірничо - збагачувальний комбінат". Зобов`язано Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надати письмові пояснення на питання: чи дотримано позивачем приписи рішення Правління АТ "Укрзалізниця" від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком. т)? чи здійснено розрахунок плати за користування вагонами по справі № 904/2350/22 з урахуванням положень п. 1.1 рішення Правління АТ "Укразалізниця" від 02.04.2022? - чому не дотримано вимог вищезазначеного рішення Правління АТ "Укрзалізниця"?

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надала 09.02.2023 письмові пояснення у справі.

Ухвалою суду від 14.02.2023 закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду в засіданні на 14.03.2023.

В засіданні оголошено перерву до 11.04.2023.

10.04.2023 до канцелярії суду надійшло клопотання позивача № НЮк-5/2-35 від 10.04.2023 про участь у судовому засіданні, призначеному на 11.04.2023, у режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 11.04.2023 у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції відмовлено.

Відповідачі 1-2 в судове засідання 11.04.2023 не з`явилися.

Згідно із частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тож суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд наголошує на тому, що сторони скористались своїм правом на подання заяв по суті справи із посиланням на конкретні докази та нормативне обґрунтування своїх правових позицій.

В ході судового засідання 11.04.2023 розглянуто справу по суті, встановлено обставини справи та досліджено наявні у матеріалах справи докази.

В судовому засіданні 11.04.2023 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частин.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані, що у внаслідок несвоєчасного забирання вантажу з колій станції призначення Кривий Ріг Придніпровської залізниці позивачем за весь час затримки було нараховано плату за користування вагонами у сумі 29 839, 44 грн та збору за зберігання вантажів у сумі 1 005, 84 грн.

Позиція відповідача-1 викладена у відзиві на позовну заяву

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська транспортна логістична компанія" заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідач-1 зазначає, що відповідно до отриманих заявок, ним спільно з ТОВ «ТК «ЄТУ», а також за погодженням з відповідачем-2, починаючи з кінця січня 2022 року, здійснювалось планомірне та систематичне заадресування орендованих/залучених порожніх вагонів на під`їзні шляхи відповідача-2 під завантаження вантажу виробництва АТ «ПІВДГЗК» з метою його подальшого перевезення.

Так, 24.02.2022 та 25.02.2022, відповідач-1 здійснив заадресування 7 порожніх вагонів призначенням Кривий Ріг Придніпровської залізниці, на які в подальшому були складені Акти затримки вагонів, Акти загальної форми та інші документи, які підтверджують затримку вагонів та підстави такої затримки.

Залізничні вагони, які були прийняті до перевезення у вищезазначений період, станція призначення Кривій Ріг Придніпровської залізниці були затримані на станціях Красний Шахтар та Висунь, Придніпровської залізниці, у зв`язку з великим скупченням вагонів на станції призначення.

Одразу після затримки вагонів позивачем було повідомлено станцію призначення про затримку вагонів та інформаційно-обчислювального центр залізниці. Крім того, станція призначення Кривій Ріг Придніпровської залізниці проінформувала відповідача-2 про затримку вагонів з його вини.

Зайнятість приймально-відправних колій на станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів.

Отже, на станції призначення, крім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність-вільних колій, що визначається технічно-розпорядчим актом станції.

Проте, не зважаючи на те, що скупчення та простій вагонів відбувся не з вини відповідача-1, позивачем були оформлені накопичувальні картки №№ 09030086, 09030091 від 09.03.2022 та нараховані платежі на відповідача-1.

Позиція відповідача-2 викладена у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях

Відповідач-2 позовні вимоги не підтримує.

АТ «ПІВДГЗК» звертає увагу, що додані до позовної заяви спірні залізничні накладні свідчать про укладання договору з ПрАТ «Суха Балка», інших залізничних накладних, позов не містить. Доказів укладання договору перевезення (залізничні накладні) саме з АТ «ПІВДГЗК» позивачем не надано.

Крім того, накладні, що додані до позову оформлені з порушенням правил переадресування вантажів та правил оформлення перевізних документів.

З тексту наказу № 2687 від 04.03.2022 вбачається, що переадресування спірних вагонів здійснювалося за первинними перевізними документами.

Отже, у залізничних накладних відсутня інформація про первинного вантажоодержувача та станцію призначення, а лише містяться відомості щодо здійснення переадресації вантажу на адресу нового вантажоодержувача, а саме: ПрАТ «Суха Балка». Викладене свідчить про порушення вищезазначених правил.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, АТ «ПІВДГЗК» не є належним відповідачем по справі.

Також, відповідач-2 стверджує, що нарахування плати за користування вагонами здійснено відповідно до накопичувальних карток, а не на підставі відомостей плати за користування вагонами (контейнерами), що свідчить про порушення Правил користування вагонами і контейнерами.

Відповідно до Єдиного технологічного процесу роботи під`їзної колії АТ «ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» і станції примикання Кривий Ріг Придніпровської залізниці підходами до ст. Кривий Ріг є станції Кривий Ріг-Західний та Кривий Ріг-Головний, що підтверджується схемою станції Кривий Ріг.

За актами затримки вагонів форми ГУ-23а вагони, що прямували на адресу відповідача-2, затримувались позивачем на станціях Вісунь, Красний Шахтар.

Оскільки, станції Вісунь, Красний Шахтар не є станціями призначення та не є станціями підходу до станції призначення позивач неправомірно затримав спірні вагони за наказами №№ 176, 167.

Щодо зайнятості колій відповідач-2 зазначає, що згідно з пунктом 6 договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії АТ «ПІВДГЗК», яка примикає до станції Кривий Ріг РФ Придніпровської залізниці № ПР/М-19-753/НЮдч/2019/у/ТО/1495 від 05.12.2019 вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-відправних колій № 1-11 станції Допоміжна власника колії. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Тобто, зобов`язання щодо доставки вантажу, що надійшов на адресу відповідача, покладено повністю на позивача, а факт затримки цих вагонів свідчить лише про те, що позивачем не належним чином виконуються взяті на себе зобов`язання по договору щодо доставки вагонів вантажоодержувачу.

Крім того, протягом всього часу затримки спірних вагонів існували обставини непереборної сили (військова агресія російської федерації проти України), про які позивач був обізнаний (АТ «ПІВДГЗК» листами № 52-40/192 від 18.03.2022, №52-40/190 від 17.03.2022 повідомляв керівництво АТ «Українська залізниця» про факт виникнення непереборної сили).

Зазначені обставини вказують на те, що затримка спірних вагонів на шляху прямування на адресу АТ «ПІВДГЗК» мала місце внаслідок дії обставин непереборної сили та які виключають вину у виникненні затримки вагонів з боку АТ «ПІВДГЗК» та, відповідно до п. 16 Правил користування вагонами та контейнерами, ст. 617 ЦК України є підставою для звільнення відповідача-2 від стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

Також, ПП «ПІВДГЗК» посилається на лист Департаменту комерційної роботи № ЦМ-13/693 від 05.04.2022.

Листом встановлено, що рішенням правління АТ «Укрзалізниця» від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком. т) затверджено «Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, лід обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ «Укрзалізниця» під час дії воєнного стану в Україні».

Визначені у переліку обставини передбачають звільнення замовників послуг від обов`язку вносити плату за користування вагонами у разі, зокрема, запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення та/або станція призначення. В такому разі до часу користування вагонами не входить час дії комендантської години за місцезнаходженням станції.

На території Дніпропетровської області згідно з розпорядженнями начальника обласної військової адміністрації Дніпропетровської обласної Державної адміністрації було введено комендантську годину: з 24.02.2022 з 22:00 до 06:00; з 29.03.2022 з 21:00 до 06:00; з 18.04.2022 з 22:00 до 05:00; з 10.05.2022 з 23:00 до 05:00 (до закінчення строку дії воєнного стану в Україні).

Як вбачається з розрахунку до позовної заяви, позивачем нараховано плату користування вагонам та збір за збереження вантажу без урахування комендантського часу який було введено по Дніпропетровській області починаючи з 26.02.2022.

Позиція позивача викладена у відповіді на відзив та письмових поясненнях

Щодо відсутності інформації про первинного вантажоодержувача та станцію призначення позивач зазначає наступне.

Інформація про первісного вантажоотримувача АТ «Південний ГЗК» щодо спірних вагонів № 55084115, 61910444, 62976774, 62079280, 55084263, 61916870. 60789401 міститься в наказах № 167 від 24.02.2022 та № 176 від 26.02.2022 про затримку вагонів на підходах до станції призначення, акті про затримку вагонів (початок затримки) № 10 від 25.02.2022 та № 4 від 26.02.2022, акті загальної форми № 21 від 25.02.2022 та № 12 від 26.02.2022, повідомлення про затримку вагонів, які були передані відповідачу-2 під підпис 25.02.2022 та , акті про затримку вагонів № 10 від 04.03.2022, акті загальної форми № 22 від 04.03.2022. Також інформація про первісного вантажоодержувача АТ «Південний ГЗК» відображена у листах відповідача-1 № № 0106, 0107/Д від 02.03.2022 з проханням переадресувати спірні вагони №№ 55084115, 61910444 та в наказах на переадресування № 2679 від 04.03.2022 та № 2687 від 04.03.2022. В цих же документах міститься і інформація про первісну станцію призначення - станцію Кривий Ріг.

Оскільки, переадресування здійснювалось за первинними перевізними документами, в залізничні накладні було внесено відповідні зміни щодо нового одержувача ПрАТ «Суха Балка» та нової станції призначання Вечірній Кут, а також в графу 49 накладної внесено відомості про дату і номер наказу про переадресування.

Крім того, інформація про первісну станцію призначення Кривий Ріг у накладній збереглась, а інформація про первісного одержувача АТ «Південний ГЗК» була заміщена інформацією про нового одержувача, і в подальшому вагони прослідували в пункт призначення за накладними в тій редакції, яка додана до матеріалів справи.

Також, позивач стверджує, що відповідно до пункту 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Накопичувальні картки № 09030086 та № 09030091 складені для списання нарахованих сум з особового рахунку відповідача-1, який по всім спірним перевезенням виступав у якості платника, а також ініціював процедуру переадресування вагонів на адресу нового одержувача.

Оскільки, накопичувальні картки містять зауваження платника та його незгоду з нарахованими сумами, стягнення коштів здійснюється не у безспірному, а у позовному порядку.

Позовна заява містить розрахунок ціни позову, а вищезазначені накопичувальні картки на даному етапі не є розрахунковими документами, а є одним із доказів, що містять незгоду відповідача-1 з нарахованими сумами та на підставі яких суд має встановити наявність або відсутність обставин, що мають значення для вирішення справи.

Позивач також зауважує, що надмірне скупчення порожніх вагонів на під`їзній колії відповідача-2 через військову агресію Російської Федерації не ставиться позивачем під сумнів, але цей факт не спростовує обов`язку сплати нарахованих плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів. Свої зобов`язання щодо перевезення залізниця виконала, і неотримання нею коштів за ці перевезення завдає залізниці шкоди і порушує її законні права.

Що стосується введення Укрзалізницею 24.02.2022 так званої конвенційної заборони по відправленню вантажів на припортові станції Одеської залізниці, то як було зазначено раніше активні бойові дії на території Дніпропетровської області, де знаходяться станції призначення Кривий Ріг та Вечірній Кут, станції затримки та переадресування вагонів Красний Шахтар та Вісунь, у лютому-березні 2022 не велися. Таким чином, у відповідача-2 відсутні підстави для посилання на військову агресію Російської Федерації проти України та введення в Україні воєнного стану, як на форс-мажорні обставини щодо сплати нарахованих коштів за затримку спірних вагонів.

Також в письмових поясненнях позивач зазначив, що затримка спірних вагонів виникла до їх переадресування, коли одержувачем по накладним значився АТ "ПІВДГЗК". Крім того, накази про затримку вагонів, акти про затримку вагонів (загальної форми ГУ-23 та ГУ-23а), повідомлення про затримку вагонів оформлялися на вантажовласника АТ "ПІВДГЗК".

Тому, винна за затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення Кривий Ріг лежить саме на АТ "ПІВДГЗК", адже саме відповідач-2 несвоєчасно забирало вагони з колій станцій Кривий Ріг, що і призвело до виникнення спору.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Взаємовідносини між Акціонерним товариством «Укрзалізниця» (далі позивач) та Товариство обмеженою відповідальністю «Дніпровська транспортна логістична компанія (далі відповідач-1) та Акціонерним товариством «Південний гірничо-збагачувльний комбінат» (далі - Відповідач-2) врегульовано Договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - Договір).

Текст Договору оприлюднено на сайті Філії "Центр транспортної логістики" АТ "Укрзалізниця" (далі - філія "ЦТЛ" АТ"Укрзалізниця").

Предметом Договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги (пункт 1.1 договору).

Відповідно до пункту 1.4 договору, надання послуг за цим договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання загонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Договір є публічним договором, за яким перевізник бере на себе обов`язок здійснювач; надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовнику, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (пункт 1.5 договору).

Згідно з пунктом 1.6 договору, договір з урахуванням змін до нього оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http:///www.uz-cargo.com/ з накладенням кваліфікованого електронного підпису.

Пунктом 1.7 договору встановлено, що договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття в цілому пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору.

Перевізник за результатом розгляду заяви (акцепту) направляє другій стороні у власній інформаційній системі повідомлення з накладенням КЕП:

- або про мотивоване повернення без розгляду заяви (акцепту) із зазначенням причин для такого повернення;

- або про дату укладення договору, присвоєння замовнику коду замовника як платника, коду вантажовідправника/вантажоодержувача. Код платника є номером договору з замовником (пункт 1.9 договору).

Договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником Інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до пункту 12.1 договору (пункт 1.10 Договору).

Відповідачі у встановленому порядку звернулися до позивача із заявами про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

24.06.2020 Акціонерне товариство «Українська залізниця» надало Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпровська транспортна логістична компанія" Повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 40-39175143/2020-0001.

Відповідно до зазначеного повідомлення відповідачу-1 присвоєно коди:

- відправника/одержувача: 3902;

- платника: 8204255 та відкрито особовий рахунок з ідентичним номером.

Код платника використовується для ідентифікації договірних відносин як номер договору.

30.06.2020 Акціонерне товариство «Українська залізниця» надало Акціонерному товариству "Південний гірничо - збагачувальний комбінат" Повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 45-00191000/2020-0001.

Відповідно до зазначеного повідомлення відповідачу-2 присвоєно коди:

- відправника/одержувача: 5343;

- платника: 2557988 та відкрито особовий рахунок з ідентичним номером.

Код платника використовується для Ідентифікації договірних відносин як номер договору.

У лютому 2022 року на адресу АТ «Південний ГЗК» прямував поїзд № 2766, індекс 4005-96-4672 у складі 51 порожнього вагону. В перевізних документах станцією призначення було зазначено станцію Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

25.02.2022 о 19:16 год, у зв`язку з тим, що на станції призначення Кривий Ріг на той час мало місце скупчення вагонів, що прибули на адресу АТ «Південний ГЗК» раніше, і не були забрані ним на свою під`їзну колію, було видано наказ № 167 про затримку вагонів на підходах до станції призначення, а саме на станції Красний Шахтар Придніпровської залізниці.

На виконання наказу на станції Красний Шахтар було складено акт про затримку вагонів (початок затримки) № 10 від 25.02.2022 та передано повідомлення про затримку вагонів на станцію призначення до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

Станція призначення Кривий Ріг проінформувала АТ «Південний ГЗК» про затримку вагонів з його вини, передавши йому 25.02.2022 о 20:45 год копію зазначеного повідомлення.

Також станцією ОСОБА_1 додатково складено акт загальної форми № 21 від 25.02.2022, у якому зазначено момент початку затримки вагонів.

02.03.2022 на адресу структурного підрозділу позивача від підповідача-1 надійшов лист № 0107/Д від 02.03.2022, у якому він у якості вантажовідправника просив здійснити переадресування за первинними документами (із внесенням відповідних змін) двох вагонів затриманого поїзда - вагона № 55084115 (накладна № 42396101) та вагона № 61910444 (накладна № 42396291) - на адресу ПрАТ «Суха Балка», станція призначення Вечірній Кут та гарантував оплату залізничного тарифу та додаткових зборів зі свого коду платника 8204255.

Переадресування зазначеного вагонів було здійснено на підставі наказу № 2679 від 04.03.2022, в залізничні накладні № 42396101 та № 42396291 внесено відповідні зміни щодо одержувача та станції призначання, а також у графу 49 накладної внесено відомості про дату і номер наказу про переадресування, дату і номери наказу та акту про затримку вагонів на підходах до станції призначення.

04.03.2022 о 15:20 год було видано наказ № 176 про закінчення затримки потяга і станцією затримки ОСОБА_1 було складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) № 10 від 04.03.2022.

Станцією Красний Шахтар додатково складено акт загальної форми № 22 від 04.03.2022 у якому зазначено момент закінчення затримки вагонів.

Відповідно період затримки вагонів на станції Красний Шахтар на підставі наказу № 167 від 25.02.2022 тривав з 25.02.2022 - 19:16 год до 04.03.2022-15:20 год і становить 164 год 04 хв.

Після прибуття вагону на станцію призначення Вечірній Кут, передачі його новому вантажоодержувачу, та повернення його залізниці після вантажних операцій, було нараховано плату за користування цим вагоном під час простою на підходах до станції призначення, га включено до накопичувальної картки № 09030086 від 09.03.2022 р.

Крім того, за час затримки поїзда на станції Красний Шахтар залізницею було нараховано збір за зберігання вантажів протягом 6 діб, який також включено до накопичувальної картки № 09030086 від 09.03.2022, яку представник відповідача-1 підписав із зауваженням, нараховані суми не визнав із посиланням на форс-мажорні обставини.

У лютому 2022 року на адресу АТ «Південний ГЗК» прямував поїзд № 2717 індекс 4005-3-4672 у складі 51 порожнього вагону. В перевізних документах станцією призначення було зазначено станцію Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

26.02.2022 о 0:53 год, у зв`язку з тим, що на станції призначення Кривий Ріг на той час мало місце скупчення вагонів, що прибули на адресу АТ «Південний ГЗК» раніше, не були забрані ним на свою під`їзну колію, було видано наказ № 176 про затримку вагонів на підходах до станції призначення, а саме на станції Вісунь Придніпровської залізниці.

На виконання наказу на станції Вісунь було складено акт про затримку вагонів (початок затримки) № 4 від 26.02.2022 та передано повідомлення про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

Станція призначення Кривий Ріг проінформувала АТ «Південний ГЗК» про затримку вагонів з його вини, передавши йому 26.02.2022 о 2:00 год копію зазначеного повідомлення.

Станцією Вісунь додатково складено акт загальної форми № 12 від 26.02.2022, у якому зазначено момент початку затримки вагонів.

02.03.2022 на адресу структурного підрозділу від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська транспортна логістична компанія" надійшов лист № 2/0106 від 02.03.2022, у якому він у якості вантажовідправника просив здійснити переадресування за первинними документами (із внесенням відповідних змін) п`яти вагонів затриманого поїзда - вагона № 62976774 (накладна № 42410134), вагона № 62079280 (накладна № 42410118), вагона № 55084263 (накладна № 42409763), вагона № 61916870 (накладна № 42410078), вагона № 60789401 (накладна № 42409961), - на адресу ПрАТ «Суха Балка», станція призначення Вечірній Кут та гарантував оплату залізничного тарифу та додаткових зборів зі свого коду платника 8204255,

Переадресування зазначених вагонів було здійснено на підставі наказу № 2687 від 04.03.2022, в залізничні накладні №№ 42410134, 42410118, 42409763, 42410078, 42409961 внесено відповідні зміни щодо одержувача та станції призначання, а також у графу 49 накладної внесено відомості про дату і номер наказу про переадресування.

05.03.2022 о 18:20 год було видано наказ № 181 про закінчення затримки потяга і станцією затримки Вісунь було складено акт про затримку вагонів (закінчення затримки) № 4 від 05.03.2022.

Також станцією Вісунь додатково складено акт загальної форми № 13 від 05.03.2022, у якому зазначено момент закінчення затримки вагонів.

Відповідно період затримки вагонів на станції Вісунь на підставі наказу № 176 від 26.02.2022 тривав з 26.02.2022 - 0:53 год до 05.03.2022 - 18:20 год і становить 185 год 27 хв.

Після прибуття вагону на станцію призначення Вечірній Кут, передачі його новому вантажоодержувачу, та повернення його залізниці після вантажних операцій, було нараховано плату за користування цим вагоном під час простою на підходах до станції призначення та включено до накопичувальної картки № 09030091 від 09.03.2022.

Крім того, за час затримки поїзда на станції Вісунь залізницею було нараховано збір за зберігання вантажів протягом 7 діб, який також включено до накопичувальної картки № 09030091 від 09.03.2022, яку представник відповідача-1 підписав із зауваженням, нараховані суми не визнав із посиланням на форс-мажорні обставини.

Факт наявності на станції призначення у період дії наказу № 167 від 25.02.202 (з 25.02.2022 - 19:16 год до 04.03.2022 - 15:20 год) та наказу № 176 від 26.02.2022 (з 26.02.2022 - 0:53 год до 05.03.2022 - 18:20 год), скупчення вагонів, що простоювали на коліях станції Кривий Ріг з вини відповідача-2, підтверджується складеними станцією Кривий Ріг актами загальної форми про затримку. вагонів на станції призначення: №№ 293 від 26.02.2022, 339 від 26.02.2022, 345 від 26.02.2022, 347 від 27.02.2022, 349 від 27.02.2022, 352 від 27.02.2022, 357 від 28.02.2022, 358 від 28.02.2022, 362 від 28.02.2022, 365 від 01.03.2022, 369 від 02.03.2022, 370 від 02.03.2022, 374 від 03.03.2022, 375 від 03.03.2022, 377 від 04.03.2022, 378 від 04.03.2022, 379 від 04.03.2022, 383 від 04.03.2022, 386 від 05.03.2022, 393 від 06.03.2022, 394 від 06.03.2022, 395 від 06.03.2022, 407 від 10.03.2022, 411 від 11.03.2022, 438 від 15.03.2022, 439 від 15.03.2022

У зв`язку з наявністю у накопичувальних картках зауважень відповідача-1 щодо форс-мажорних обставин спірні суми не були списані з його особового рахунку.

На підставі вищезазначених актів, станцією Вечірній Кут були заведені накопичувальні картки ф. ФДУ-92 №№ 09030086, 09030091 від 09.03.2022, в яких було відображено збір за зберігання вантажу у розмірі 1 005, 84 грн.

Накопичувальні картки форми ФДУ-92 були підписані із запереченнями: "Не підтверджується, у зв`язку з форс-мажорними обставинами"

Відповідачі 1-2 плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу не сплатили, що й стало причиною спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до положень частини п`ятої статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Статтею 71 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), передбачено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наданням позивачем договірних послуг щодо залізничного перевезення вантажу (вагонів) та наявності правових підстав для виникнення зобов`язань відповідачів щодо плати за користування вагонами й збору за зберігання вантажів.

Щодо вимог до відповідача-2

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Статтею 119 Статуту визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Порядок та умови користування вагонами і контейнерами визначаються Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (далі Правила, Правила користування вагонами і контейнерами).

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно з пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 (далі - Правила № 334), акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порт, підприємства.

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами).

За змістом пункту 4 Правил користування вагонами і контейнерами час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. У всіх випадках повідомлення про подавання вагонів повинно передаватися станцією не пізніше ніж за дві години до їх подавання. Для запису повідомлень на станції ведеться Книга повідомлень. Термін користування вагонами, що подаються залізницею, обчислюється не раніше часу, зазначеного у повідомленні.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Порядок нарахування плати за зберігання вантажів залізницею визначено Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (далі Правила № 644).

Термін граничного зберігання починається з моменту вивантаження вантажу (контейнера з вагона) засобами залізниці або з моменту подачі вагона під вивантаження засобами одержувача (пункт 4 Правил № 644).

Збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо). Термін безоплатного зберігання обчислюється:

якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження;

при переадресуванні після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу;

при затримці з моменту затримки (пункт 8 Правил № 644).

Факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми (пункт 9 Правил № 644).

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн за добу; при зберіганні вантажів у вагонах 4,0 грн за одну тонну. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Згідно з наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 в редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 22.03.2019 № 205 до плати за користування вагонами та контейнерами, що вказана в розділі V Збірника тарифів, та збору за зберігання вантажів, що вказані в розділі ІІІ Збірника тарифів, застосовується коефіцієнт 3,023.

Відповідно до абзацу третього пункту 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 864/5085), усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

За результатом перевірки виконаного позивачем розрахунку порушень не встановлено.

Оцінюючи надані позивачем докази, суд доходить висновку щодо законності й обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Доводи відповідача-2 судом не приймаються з огляду на таке.

Так, згідно з частиною другою статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідач-2 не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності своєї вини в затримці вагонів на станції та викладених у відомостях форми ГУ-46 зауважень, які не підпадають під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених пунктом 16 Правила користування вагонами і контейнерами.

Натомість його вина у затримці вагонів підтверджується наступним.

За змістом пунктів 5, 6 укладеного між позивачем та відповідачем договору від 05.12.2019 (з подальшими змінами) передача (здача) порожніх вагонів під навантаження на під`їзну колію здійснюється через інтервал часу 1,5 год. Повідомлення про подачу вагонів на під`їзну колію передаються по телефону прийомоздавальником вантажу та багажу станції Кривий Ріг прийомоздавальнику вантажу та багажу власника колії не пізніше ніж за 2,0 години до фактичного подавання вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження та вивантаження форми ГУ-2.

Вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-здавальних колій № 1-11 станції Допоміжна власника колії.

Здавання вагонів у комерційному та технічному відношенні залізницею власнику колії здійснюється на одній з приймально-здавальних колій № 1-11 станції Допоміжна власника колії. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Відповідно до пункту 8 вказаного договору про готовність вагонів до забирання диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ власника колії повідомляє по прямому телефонному зв`язку маневрового диспетчера станції Кривий Ріг, не пізніше, ніж за 2 години до фактичної здачі вагонів з подальшим письмовим підтвердженням за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами.

Жодних доказів на підтвердження повідомлення залізниці прямим телефонним зв`язком відповідно до умов договору чи іншим чином щодо готовності забрати на свою під`їзну колію вагони зі станції призначення відповідач-2 суду не надав.

Відповідач-2 не спростував доводів позивача, не надав доказів того, що мав можливість прийняти спірні вагони, а також не довів наявність обставин, що могли б бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на положення статті 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами, згідно з якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами: якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких, згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником; у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Таким чином, суд дійшов висновку, що прийняті до перевезення позивачем спірні вагони були затримані на шляху прямування через скупчення на станції призначення вагонів вантажовласником і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, тобто з вини відповідача-2.

При цьому, позивачем дотримано порядок дій та складено відповідні акти на засвідчення зазначених обставин відповідно до вимог чинного законодавства, а відповідачем-2 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчасного вивільнення ним колій станції призначення від вантажу, що прибув на його адресу, а приймання потягів визначається диспетчером з урахуванням цілої низки поточних факторів, а не тільки наявністю вільних колій на станції.

Приймаючи рішення у даній справі, судом також враховано, що пунктом 14 договору передбачено, що власник колії сплачує Залізниці плату за користування вагонами та плату за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї), згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та Правилами зберігання вантажів.

У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2018 у справі № 904/7360/17 та від 22.06.2018 у справі №904/7535/17 викладено правову позицію про наявність вини відповідача у затримці вагонів на станціях підходу і правомірність нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вагонів, як вантажу.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача-2 стягнення плати за користування вагонами у розмірі 29 839, 44 грн та збору за зберігання вантажів у розмірі 1 005, 84 грн, за результатами якої суд дійшов висновку щодо їх обґрунтованості.

Суд не приймає до уваги наданий контррозрахунок відповідачем-2 з огляду на наступне.

Телеграмним розпорядженням № ЦМ-13/693 від 05.04.2022 затверджено Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів від обов`язків вносити плату за користування вантажними вагонами та зборів під час воєнного стану в Україні

Визначені у Переліку обставини передбачають звільнення замовників послуг від обов`язку зносити плату за користування вагонами у разі:

- введення перевізником тимчасових обмежень щодо станції призначення після прийняття вантажу до перевезення;

- запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція з відправлення/призначення;

- проведення бойових дій або тимчасової окупації;

- прийняття Державною митною службою України рішення про простій працівників певних територіальних органів.

Замовник звільняється від плати за користування вагонами за час існування таких обставин. Вказані вище обставини засвідчуються актом загальної форми ГУ-23, який складається згідно з Додатком 6 Правил користування вагонами.

В усіх інших випадках, які не пов`язані з обставинами, обумовленими воєнним станом в Україні, плати і збори сплачуються в порядку, установленому законодавством України та умовами існуючих договорів.

Заперечення вантажовласника, наведені ним при підписанні відомостей плати та накопичувальних карток не підпадають під жоден з випадків звільнення від плати за користування вагонами, наведених в п. 16 Правил користування вагонами та контейнерами, і обставини, за яких виникла затримка, не входять до Переліку виняткових умов, що є підставою для звільнення від обов`язку вносити плату та збір під час дії воєнного стану.

Згідно з телеграмним розпорядженням № ЦЦО/99 від 24.02.2022 щодо певних напрямків призначення з 24.02.2022 до відміни вводяться обмеження перевезень.

Як вбачається з накладних, за якими вагони прийнято до перевезення, станцією призначення є станція Кривий Ріг, що входить до складу Криворізької дирекції залізничних перевезень, на яку не розповсюджується заборона приймання до перевезення вантажів.

Доставлені залізницею на станцію призначення Кривий Ріг власні вагони АТ «ПІВДГЗК» повинно прийняти та забрати на під`їзну колію. Несвоєчасне забирання з колій станцій Вечірній Кут, Вісунь, ОСОБА_1 одержувачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог п.33 Правил видачі вантажу, ст.ст.46,47,125 Статуту залізниць України.

Станційні залізничні колії не є місцем безкоштовного зберігання та простою власних вагонів. У разі неможливості прийняти спірні вагони на під`їзну колію, вантажовласник вирішує питання щодо їх переадресування на інші станції під навантаження із власником вагонів.

Заходи щодо переадресування вагонів АТ «ПІВДГЗК» було здійснено лише 04.03.2022 за вимогою ТОВ «Дніпровська транспортна логістична компанія, тобто вже після складання Актів про затримку вагонів, де вантажовласником зазначався ПАТ «Південний ГЗК». ТОВ «Дніпровська транспортна логістична компанія» взяла на себе обов`язок щодо оплати договірних зборів й перерахунку тарифу по переадресуванню.

Звільнення вантажовласника від обов`язку вносити плату за користування вагонами, здійснюється, зокрема, у разі запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення/призначення. В даному випадку, робота станції Кривий - Ріг та під`їзної колії відповідача, що примикає до неї, не припинялася ані в денний, ані в нічний час. Отже, підстав для складання актів загальної форми, які засвідчували обставини, що звільняють вантажовласника від відповідальності, згідно телеграмного розпорядження № ЦМ-13/693 від 05.04.20223, не було.

Жодних письмових повідомлень про те, що АТ «Південний ГЗК» не здійснювало свою роботу в нічний час на адресу позивача не надходило.

Тому наданий відповідачем-2 контррозрахунок визнається судом необґрунтованим.

Щодо звільнення від відповідальності за період з 26.02.2022, суд зазначає наступне.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також згідно з положеннями ст. 218 ГК України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином, в той час як форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання договірного зобов`язання в цілому, істотна зміна обставин змінює рівновагу стосунків за договором, суттєво обтяжуючи виконання зобов`язання лише для однієї із сторін.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Слід зазначити, що введення воєнного стану на території України не означає, що відповідач не може здійснювати підприємницьку діяльність та отримувати коштів від своїх контрагентів. Більше того, держава на даний час заохочує розвиток підприємницької діяльності з метою позитивного впливу на економіку країни (зменшення податків, митних платежів тощо). Відповідач не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, все, або частина складу рухомого майна підприємства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час введеного воєнного стану.

Сторони домовились, що сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 10 календарних днів з моменту їх виникнення, повідомити про це іншу сторону у письмовій формі, з подальшим наданням підтверджуючих документів (п.6.2. договору про надання послуг).

Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України, уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, або торгово-промисловою палатою країни, на території якої мали місце такі обставини (п.6.3. договору про надання послуг).

Так, листом від 28.02.2022 Торгово-Промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини, зокрема, військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, однак, відповідач в порушення п. 6.2. Договору, не додержуючись строків, звернувся до позивача лише 17.03.2022 (лист № 52-40/190) та 18.03.2022 (лист № 52-40/192).

В даному випадку сторона не надала доказів, що саме введення воєнного стану призвело до унеможливлення виконання конкретних зобов`язань за договором.

Суд також відзначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.111950) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, пункт 29).

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини також зазначено, що вимога щодо обґрунтованості рішень не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

З урахуванням вказаного, суд відзначає, що інші доводи, міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Щодо вимог до відповідача-1

Пунктом 4 Правил користування вагонами і контейнерами визначено, що відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження і містять розрахунки платежів за користування вагонами, за маневрову роботу та за подавання й забирання вагонів.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

Виходячи з пункту 8 Правил користування вагонами і контейнерами, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми (форми ГУ-23 - Додаток № 6 до Правил користування) який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці (п. 9 Правил користування вагонами і контейнерами).

Правилами складання актів, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334 передбачено, що при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, в тому числі затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства складаються комерційні акти та акти загальної форми.

Акти загальної форми ГУ-23 складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акту.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акту, але не менше як двома особами (п. 3 Правил складання актів).

Так, як вбачається зі змісту складених актів загальної форми ГУ-23 №№ 21, 22, 12, 13 обставини, що викликали необхідність складання цих актів є затримка вагонів через неприйняття їх вантажовласником з причини неможливості приймання вагонів вантажовласником та відсутності технічної можливості накопичення вагонів на станції призначення, що підтверджується актами про затримку вагонів форми ГУ-23а № 10 від 25.02.2022, № 4 від 26.02.2022.

Отже, суд зазначає, що не є такою особою, яка повинна відповідати за завдану позивачеві шкоду перший відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська транспортна логістична компанія", з огляду на те, що позивач зазнав шкоди, внаслідок протиправних дій саме другим відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, затримка спірних вагонів виникла до їх переадресування, коли одержувачем по накладним значився АТ "ПІВДГЗК". Крім того, накази про затримку вагонів, акти про затримку вагонів (загальної форми ГУ-23 та ГУ-23а), повідомлення про затримку вагонів оформлялися на вантажовласника АТ "ПІВДГЗК".

Тому, винна за затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення Кривий Ріг лежить саме на АТ ПІВДГЗК", адже саме відповідач-2 несвоєчасно забирало вагони з колій станцій Кривий Ріг, що і призвело до виникнення спору.

При викладених обставинах, у суду відсутні підстави вважати першого відповідача, особою, яка повинна відповідати за завдану позивачеві шкоду.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Тому судовий збір за подання позову в розмірі 2 481 грн слід покласти на Акціонерне товариство "Південний гірничо - збагачувальний комбінат".

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг; ідентифікаційний код 00191000) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, проспект Д. Яворницького, 108; ідентифікаційний код 40081237 плату за користування вагонами у розмірі 29 839, 44 грн, збір за зберігання вантажів у розмірі 1 005, 84 грн та судовий збір у розмірі 2 481 грн.

В позовних вимогах до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська транспортна логістична компанія" відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко