УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

м. Київ

30.03.2023Справа № 910/1688/23

За позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс"

про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття обтяження

Суддя Котков О.В.

Представники учасників справи: не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2023 року до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (позивач) надійшла позовна заява № 28/01-1 від 28.01.2023 року до "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" (відповідач) про усунення перешкод в користуванні власності на автомобіль марки Opel Astra, 2007 р.в., vin-code: НОМЕР_1 шляхом припинення обтяження у вигляді застави рухомого майна і виключення напису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна: вид обтяження: приватне обтяження; тип реєстрації: поточна; тип обтяження: застава рухомого майна; зареєстровано: 30.04.2021 13:44:34 за № 28819016 реєстратором: Цілена Євген Миколайович, Регіональна філія міста Києва та Київської області державного підприємства "Національні інформаційні системи", Київська обл.; документ-підстава: договір про відступлення прав вимог, серія та номер: б/н, виданий: 26.08.2020, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінанс Проперті Групп", Звернення стягнення лист від 30.04.2021; об`єкт обтяження: автомобіль легковий, Opel Astra 1.6 І, 2007 р.в., колір сірий, Номер об`єкта: НОМЕР_1, Номер державної реєстрації: НОМЕР_2 ; відомості про обмеження відчуження: заборонено відчужувати; боржник: ОСОБА_1 , код: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ; боржник: ОСОБА_2 , код: НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , Поручитель; обтяжувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", код: 40340222, 03056, пров. Ковальський, буд. 19, кв. 147.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що АТ "Акцент Банк" відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 є власником автомобіля Opel Astra, 2007 р.в., vin-code: НОМЕР_1 , номер державної реєстрації НОМЕР_6 , набутого на підставі укладеного із ОСОБА_3 договору купівлі-продажу транспортного засобу № 77705 від 29.04.2021 року. У вересні 2022 року позивачу стало відомо, що у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна міститься запис про обтяження автомобіля Opel Astra, 2007 р.в., vin-code: НОМЕР_1 на підставі договору про відступлення прав вимоги. Позивач вказує, що станом на дату набуття АТ "Акцент Банк" права власності на вказаний автомобіль у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про його обтяження були відсутні, при цьому позивач не був стороною договору відступлення прав вимоги, відтак, запис до реєстру про обтяження автомобіля Opel Astra, 2007 р.в., vin-code: НОМЕР_1 внесений відповідачем без достатніх правових підстав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/1688/23, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.02.2023 року.

24.02.2023 року на електронну пошту Господарського суду міста Києва від представника Акціонерного товариства "Акцент-Банк" надійшло клопотання № 24/02-1 від 24.02.2023 року "Про проведення судового засідання в режимі відеоконференції".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 року клопотання № 24/02-1 від 24.02.2023 року "Про проведення судового засідання в режимі відеоконференції" представника Акціонерного товариства "Акцент-Банк" у справі № 910/1688/23 залишено без розгляду.

Представники позивача та відповідача в підготовче засідання 28.02.2023 року не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2023 року підготовче засідання відкладено на 30.03.2023 року.

Представники позивача та відповідача в підготовче засідання 30.03.2023 року повторно не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності господарського судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ГПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об`єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов`язків, покладених на нього судом.

Суд зазначає, що об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.06.2020 року у справі № 910/16978/19 виклала висновок щодо застосування норми п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, вказавши, зокрема, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності. Правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд відмічає, що про дату, час і місце підготовчого засідання 30.03.2023 року позивач був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 100.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів для повідомлення позивача про дату, час та місце підготовчого засідання, проте останній не з`явився в підготовче засідання 30.03.2023 року за викликом суду.

Крім того, у постанові від 18.11.2022 року у справі № 905/458/21 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформувала висновок щодо застосування частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статі 226 ГПК України без установлення заборон чи обмежень судам у кожному конкретному випадку надавати оцінку діям сторін у справі та іншим обставинам і визначати подальші процесуальні дії, які суди повинні вчинити для розгляду кожної конкретної справи.

У цій постанові наголошено на праві позивача самостійно визначати характер своєї участі в судовому засіданні, зокрема й через неявку до нього, повинне бути здійснене у належний, тобто визначений процесуальним законом спосіб: шляхом подання позивачем до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Лише, якщо позивач чітко висловив своє волевиявлення через клопотання про розгляд справи за його відсутності та за умови можливості розгляду справи за відсутності позивача в судовому засіданні, можливий судовий розгляд справи за відсутності позивача в судовому засіданні.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, здійснюючи аналіз частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, також виснувала, що виключенням для обов`язкового залишення позову без розгляду можуть вважатися обставини, якщо позивач подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто суд розглядає справу по суті за умов, якщо: позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. При цьому, суд може розглянути можливість вирішення спору за відсутності позивача (з`ясувати, чи не перешкоджає нез`явлення позивача вирішенню спору) лише якщо від позивача надійшло клопотання про такий розгляд (про розгляд справи за відсутності позивача).

Положення цих норм не пов`язують можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судом у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, однак звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання та неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.

У цих нормах законодавець не застосував слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у частині четвертій статті 202 ГПК України, та формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у пункті 4 частини першої статті 226 ГПК України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. Верховний Суд зазначає про те, що повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права відносяться до імперативних.

Отже, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду здійснила аналіз та надала характеристику за методом правового регулювання нормам, закріпленим у частині четвертій статті 202 та у пункті 4 частини першої статті 226 ГПК України, вказуючи на те, що вони є імперативними та у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.02.2023 року у справі № 911/73/21.

Крім того, суд звертає увагу, що 02.04.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IX, яким статтю 197 Господарського процесуального кодексу України після частини третьої доповнено новою частиною (частиною четвертою) такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» або Державною судовою адміністрацією України».

На реалізацію зазначених положень наказом Державної судової адміністрації України № 196 від 23.04.2020 року затверджено «Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза приміщенням суду», яким передбачено, що учасники судового процесу беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Таким чином, учасники справи не позбавлені права взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції як у приміщенні суду, так і поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

При цьому, нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі, тому неможливість одного з представників позивача бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника судового процесу на участь у судовому засіданні його іншого представника.

В рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Разом з цим, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Враховуючи неявку позивача, належним чином повідомленого про день, час та місце підготовчого засідання 30.03.2023 року, неповідомлення останнім про причини своєї неявки, а також неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку про те, що неподання відсутнім позивачем в підготовчому засіданні до суду заяви про розгляд справи за його відсутності та неповідомлення про неявку і поважність її причини зумовлює залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч. 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення позивачу сплаченої суми судового збору, з огляду на те, що залишення позову без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивача у підготовче засідання та неподанням заяви про розгляд справи за його відсутності не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 185, ст. 202, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позовну заяву № 28/01-1 від 28.01.2023 року Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття обтяження - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст.ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 04 квітня 2023 року.

Суддя О.В. Котков