ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/1360/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,

при секретарі судового засідання: Степановій О.В.,

за участю представників:

від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Акціонерного товариства "Українська залізниця" участі не брали,

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" Споришев М.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2022, прийняте суддею Петровим В.С., м. Одеса, повний текст складено 26.12.2022,

у справі №916/1360/22

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед"

про стягнення 3 450 582,30 грн

ВСТАНОВИВ:

У червні 2022 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед", в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача 3450582,30 грн заборгованості за договором №180-ЮІ від 11.08.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за укладеним між сторонами контрактом з надання послуг для здійснення перевезень №180-ЮІ від 11.08.2021.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 18.07.2022 відкрито провадження у справі №916/1360/22.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.11.2022 у справі №916/1360/22 (суддя Петров В.С.) у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що передбачені контрактом з надання послуг для здійснення перевезень №180-ЮІ від 11.08.2021 обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" об`єктивно не можуть бути виконані останнім внаслідок обставин непереборної сили, існування яких підтверджено належними та допустимими доказами.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2022 у справі №916/1360/22 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що наявні у матеріалах справи докази (зокрема, сертифікат Одеської регіональної торгово-промислової палати №5100-22-0987 від 29.09.2022) жодним чином не підтверджують неможливість виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" прийнятих на себе платіжних зобов`язань за контрактом з надання послуг для здійснення перевезень №180-ЮІ від 11.08.2021 (щодо оплати за весь час користування контейнерами), а лише засвідчують неможливість виконання відповідачем зобов`язання щодо повернення контейнерів та збереження їх технічного стану під час використання.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В. від 07.02.2023 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено сторонам про їх право в строк до 22.02.2023 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, а в подальшому ухвалою суду від 27.02.2023 призначено справу №916/1360/22 до розгляду на 05.04.2023 о 10:00.

У судовому засіданні 05.04.2023 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" висловив заперечення проти задоволення апеляційної скарги; представник Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Акціонерного товариства "Українська залізниця" участі не брав, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи.

Колегія суддів зауважує, що ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 було задоволено клопотання представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Акціонерного товариства "Українська залізниця" адвоката Гросман Ольги Михайлівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, між тим 05.04.2023 представник апелянта на зв`язок не вийшла, про неможливість брати участь у вказаному судовому засіданні апеляційний господарський суд належним чином не повідомила, ніяких клопотань, зокрема, щодо відкладення розгляду справи, оголошення в судовому засіданні перерви, не заявила, при цьому всі ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву (частина п`ята статті 197 Господарського процесуального кодексу України), про що скаржнику було роз`яснено в ухвалі суду від 13.03.2023.

Судом апеляційної інстанції враховується, що явка повноважних представників учасників справи у судовому засіданні 05.04.2023 обов`язковою не визнавалась, правова позиція скаржника викладена в його апеляційній скарзі, а тому відсутність представника позивача у судовому засіданні не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 11.08.2021 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Акціонерного товариства "Українська залізниця" ("Виконавець") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" ("Замовник") укладено контракт з надання послуг для здійснення перевезень №180-ЮІ (далі контракт №180-ЮІ від 11.08.2021), відповідно до пункту 1.1 якого Виконавець надає послуги з надання у користування великотоннажних універсальних контейнерів 1ААА 40'НС для здійснення прямих змішаних перевезень вантажів по території України та у міжнародному і мультімодальному сполученні, а також послуги з підготовки (очищення) та навантажувально-розвантажувальних робіт кожного контейнера, а Замовник зобов`язується оплачувати за користування контейнерами, підготовку (очищення) та навантажувально-розвантажувальні роботи кожного контейнера на умовах даного контракту, а також бере на себе відповідальність за збереження, технічний стан контейнерів під час їх використання та їх повернення згідно з умовами даного контракту. У розумінні цього контракту користування контейнером не є орендою майна, а плата за користування власним контейнером Виконавця не є орендною платою.

У пункті 2.1 контракту №180-ЮІ від 11.08.2021 визначено наступні обов`язки Виконавця: після отримання індивідуальної заявки Замовника невідкладно здійснити аналіз можливості надання у користування заявленої кількості та придатності контейнерів, та у разі її наявності та погодження Виконавцем заявки щодо можливості надання контейнерів в користування в заявленій кількості чи допустимій, надавати Замовнику на узгодженій сторонами станції Київ-Ліски або контейнерному терміналі Виконавця порожні великотоннажні універсальні контейнери з буквеним індексом UZUU відповідно до умов контракту (підпункт 2.1.1); підготувати і надавати Замовнику технічно справні універсальні контейнери, очищені від залишків перевезених вантажів і пакувальних матеріалів (підпункт 2.1.2); вести номерний облік прийому та передачі контейнерів (підпункт 2.1.3); складати балансову відомість часу перебування контейнерів у Замовника (підпункт 2.1.4); складати акти прийому-передачі контейнерів та акти наданих послуг (підпункт 2.1.5).

В силу підпунктів 2.2.6, 2.2.8, 2.2.9 пункту 2.2 контракту №180-ЮІ від 11.08.2021 Замовник зобов`язаний, зокрема, здійснювати оплату послуг Виконавця на умовах розділу 6 цього контракту; щомісячно підписувати та повертати Виконавцю акт наданих послуг за фактично надані послуги не пізніше 7 робочих днів з моменту його одержання, а також підписувати та повертати Виконавцю акт прийому-передачі контейнерів у тимчасове користування, акт прийому-передачі (повернення), довідку про стан балансу взаєморозрахунків не пізніше 7 робочих днів з моменту їх одержання.

Згідно з пунктами 3.1, 3.2 контракту №180-ЮІ від 11.08.2021 Виконавець надає послуги виключно на умовах повернення контейнерів на станцію Київ-Ліски або терміналі Виконавця. Термін надання контейнерів у користування за цим контрактом обчислюється з моменту надання/відправлення контейнерів Замовнику на/із станції Київ-Ліски, або на/із терміналах Виконавця, або автомобільним транспортом Замовника, та діє до передачі Замовником контейнерів Виконавцю на станцію Київ-Ліски, про що вказується в заявці Замовника.

На підставі даних, взятих з Єдиної автоматизованої системи керування вантажними перевезеннями Укрзалізниці (АСК ВП УЗ-Є) Виконавець складає зведену балансову відомість із підрахунком контейнеродіб і належних платежів за надані Замовнику послуги. Розрахунковим показником є вартість користування контейнером за добу, розрахунок доби прийому-передачі здійснюється за вартістю однієї доби (пункт 3.4 контракту №180-ЮІ від 11.08.2021).

У пункті 3.5 контракту №180-ЮІ від 11.08.2021 узгоджено, що до 5 числа місяця, слідуючого за звітним, сторони проводять звірку контейнеродіб користування контейнерами та підписують акт наданих послуг. У випадку несвоєчасного надання інформації про місцезнаходження контейнерів Виконавець має право здійснювати розрахунок за користування і підготовку контейнерів за повний звітний місяць.

За умовами пунктів 4.1-4.3 контракту №180-ЮІ від 11.08.2021 факт надання послуг, зазначених у пункті 1.1, підтверджується актом наданих послуг, що підписується сторонами згідно з умовами цього контракту, та є його невід`ємною частиною. Якщо акт наданих послуг надісланий Замовнику, але ним не підписаний, не оскаржений та не повернутий Виконавцю протягом 7 робочих днів з моменту його одержання, він вважається таким, що прийнятий Замовником та підлягає оплаті в повному обсязі. Моментом одержання акту наданих послуг вважається дата, зазначена у графі "вручено" у повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідно до пунктів 5.1-5.5 контракту №180-ЮІ від 11.08.2021 вартість послуг за цим контрактом погоджується сторонами, про що підписуються протоколи погодження договірної ціни (додаток №1, додаток №2), які є невід`ємною частиною цього контракту. Виконавець має право змінювати розміри цін (ставок), передбачених цим контрактом, та розмір оплати за підготовку контейнерів у разі значних змін індексу інфляції, який встановлюється Державним комітетом статистики України. Нові розміри цін (ставок) можуть збільшуватись пропорційно росту індексу інфляції в порівнянні з тим, який діяв на момент укладення контракту. У випадку перегляду та зміни цін (ставок) Виконавець повідомляє про це Замовника письмово з зазначенням розміру нових цін (ставок), дати початку терміну дії змінених ставок не пізніше ніж за чотирнадцять календарних днів до початку дії нових цін (ставок), про що сторонами підписується додаткова угода до цього контракту. Розрахунки за цим контрактом здійснюються в національній валюті України. Загальна сума контракту визначається як загальна вартість послуг, наданих Замовнику, відповідно до обсягів, що підтверджуються актами наданих послуг.

Пунктами 6.1, 6.4 контракту №180-ЮІ від 11.08.2021 передбачено, що Замовник здійснює 100% попередню оплату за підготовку контейнерів (в т.ч. вантажно-розвантажувальні роботи), а також здійснює оплату за надання послуг згідно з умовами цього контракту протягом звітного місяця шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 5-ти банківських днів з моменту виставлення Виконавцем рахунку. Сторони щомісяця здійснюють звірку розрахунків на підставі підписаних ними актів наданих послуг.

Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання, або неналежне виконання зобов`язань за цим контрактом, якщо буде доведено, що таке невиконання або неналежне виконання пов`язано з дією обставин непереборної сили. Під обставинами непереборної сили слід розуміти надзвичайні та невідворотні обставини, що не діяли під час підписання цього контракту та виникли незалежно від волі сторін, що не знали про їх існування та не могли вжити запобіжних заходів, що могли суттєво вплинути на їх запобігання (пункти 7.1, 7.2 контракту №180-ЮІ від 11.08.2021).

В силу пункту 7.3 контракту №180-ЮІ від 11.08.2021 під обставинами непереборної сили в даному контракті слід розуміти надзвичайні та невідворотні обставини, будь-які інші обставини зовнішнього щодо сторін характеру, обставини суспільного життя, що виникли без вини сторін, поза їх волею або всупереч волі чи бажанню сторін, і які не можна було передбачити, ні уникнути, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами контракту (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими стихійними явищами природного характеру, погодними умовами, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, руйнування в результаті блискавки, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо), лиха техногенного походження (вибухи, вихід з ладу машин, обладнання тощо), а також видання актів органів державної влади, управління, зокрема, Кабінету Міністрів України та Акціонерного товариства "Українська залізниця", чи місцевого самоврядування, інші законні або незаконні заборонні заходи названих органів, які унеможливлюють виконання сторонами зобов`язань за цим контрактом або перешкоджають такому виконанню тощо.

Згідно з пунктом 7.7 контракту №180-ЮІ від 11.08.2021 дія обставин непереборної сили повинна бути підтверджена сертифікатом, який надається Торгово-промисловою палатою України за місцем знаходження сторони, або іншими компетентними органами.

У пунктах 11.1, 11.2 контракту №180-ЮІ від 11.08.2021 вказано, що контракт набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Термін дії контракту може бути переглянутий і змінений за погодженням сторін шляхом підписання додаткової угоди до цього контракту.

Додатком №1 до контракту №180-ЮІ від 11.08.2021 є протокол погодження договірної ціни за підготовку (очищення) кожного 40-футового контейнера (476,30 грн з ПДВ), за навантажувально-розвантажувальні роботи кожного 40-футового контейнера краном (514,43 грн з ПДВ) та за користування контейнерами (190,54 грн з ПДВ). Додатком №2 до контракту №180-ЮІ від 11.08.2021 значиться протокол погодження договірної ціни за надання території відділення для виконання вантажних операцій (161,95 грн з ПДВ).

28.10.2021 між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до контракту №180-ЮІ від 11.08.2021, в якій погоджено викладення додатків №1 та №2 до вказаного контракту у новій редакції.

Відповідно до додатку №1 до контракту №180-ЮІ від 11.08.2021 (у редакції додаткової угоди №1 від 28.10.2021) ціна за підготовку (очищення) кожного 40-футового контейнера 434,63 грн без ПДВ; ціна за навантажувально-розвантажувальні роботи кожного 40-футового контейнера краном 469,42 грн без ПДВ; ціна за користування Замовником контейнерами Виконавця, починаючи з моменту фактичної передачі контейнерів та підписання акту прийому-передачі контейнерів в користування до моменту фактичного повернення контейнерів Виконавцю та підписання акту прийому-передачі контейнерів (повернення) за кожну добу користування 40-футовим контейнером 173,86 грн без ПДВ.

У додатку №2 до контракту №180-ЮІ від 11.08.2021 (у редакції додаткової угоди №1 від 28.10.2021) вказано, що ціна за надання території відділення для виконання вантажних операцій становить 147,78 грн без ПДВ.

Додатковою угодою №2 від 28.12.2021 до контракту №180-ЮІ від 11.08.2021, зокрема, продовжено строк дії даного контракту до 31.12.2022, а також викладено окремі його положення у новій редакції.

На виконання контракту №180-ЮІ від 11.08.2021 Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Акціонерного товариства "Українська залізниця" передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" прийняло у користування великотонажні універсальні контейнери із буквенним індексом UZUU, що підтверджується відповідними актами прийому/передачі контейнерів №2 від 31.08.2021 (передано 35 шт.), №4 від 30.09.2021 (передано 17 шт.), №6 від 31.10.2021 (передано 51 шт.), №8 від 30.11.2021 (передано 43 шт.), №10 від 31.12.2021 (передано 21 шт.), №11 від 01.01.2022 (передано 1 шт.), №12 від 24.01.2022 (передано 5 шт.), №13 від 27.01.2022 (передано 3 шт.), №14 від 28.01.2022 (передано 1 шт.), №16 від 02.02.2022 (передано 4 шт.) та №17 від 09.02.2022 (передано 2 шт.).

Крім того, на виконання вищенаведеного контракту позивачем було оформлено низку актів наданих послуг (№1864 від 01.03.2022, №1953 від 31.03.2022, №2234 від 30.04.2022, №2233 від 30.04.2022, №2587 від 31.05.2022, №2577 від 31.05.2022), на підставі яких в подальшому виставлено рахунки-фактури №1815/2 від 01.03.2022 на суму 182935,62 грн, №1874 від 31.03.2022 на суму 1134200,84 грн, №2268 від 30.04.2022 на суму 1090395,85 грн, №2269 від 30.04.2022 на суму 883,58 грн, №2670 від 31.05.2022 на суму 1040368,56 грн та №2653 від 31.05.2022 на суму 6185,09 грн. Вказані документи були надіслані Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на адресу відповідача засобами поштового зв`язку.

Станом на момент подання Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Акціонерного товариства "Українська залізниця" позову у даній справі відповідачем було повернуто, а позивачем прийнято з користування великотоннажні універсальні контейнери із буквенним індексом UZUU, про що свідчать підписані між сторонами акти прийому/передачі (повернення) контейнерів №8 від 31.12.2021 (повернуто 7 шт.), №15 від 31.01.2022 (повернуто 21 шт.), №18 від 28.02.2022 (повернуто 8 шт.), №19 від 30.04.2022 (повернуто 2 шт.) та №20 від 31.05.2022 (повернуто 19 шт.).

Після відкриття провадження у цій справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" повернуло позивачу ще 30 великотоннажних універсальних контейнера із буквенним індексом UZUU на підставі актів прийому/передачі (повернення) контейнерів №21 від 30.06.2022 (повернуто 6 шт.), №22 від 31.07.2022 (повернуто 23 шт.) та №23 від 31.08.2022 (повернуто 1 шт.).

В адресованому Товариству з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" листі-вимозі №09/61 від 25.04.2022 позивач вимагав терміново сплатити заборгованість за актами наданих послуг №1864 від 01.03.2022 та №1953 від 31.03.2022 до контракту №180-ЮІ від 11.08.2021, терміново повідомити про місцезнаходження наданих у користування контейнерів та невідкладно повернути контейнери відповідно до умов контракту, а у разі неможливості повернення повідомити номера контейнерів, їх місцезнаходження та причину неповернення.

За результатами розгляду вищенаведеного листа-вимоги №09/61 від 25.04.2022 відповідач направив Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Акціонерного товариства "Українська залізниця" лист №05/05 від 05.05.2022, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" зазначило, що листами №01/03 від 01.03.2022, №05/04 від 05.04.2022 та №29/04 від 29.04.2022 останнє неодноразово повідомляло позивача про виникнення обставин непереборної сили, внаслідок чого відповідач та всі підприємства, напряму пов`язані з його господарською діяльністю, в тому числі морські порти та залізничні станції, призупинили свою роботу, що, в свою чергу, призвело до скрутного фінансового становища товариства відповідача. Крім того, відповідач у даному листі зауважив на тому, що саме Акціонерне товариство "Українська залізниця" повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" про відсутність можливості надання послуг своїм клієнтам внаслідок виникнення таких обставин непереборної сили, з підтвердженням цих обставин у листі Торгово-промислової палати України, що безпосередньо пов`язано з неможливістю виконання зобов`язань відповідачем на підставі контракту №180-ЮІ від 11.08.2021 з причин виникнення обставин непереборної сили, підтверджених Торгово-промисловою палатою України.

В подальшому позивач надіслав Товариству з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" претензію №09/85 від 19.05.2022, в якій повторно вимагав погасити заборгованість по контракту №180-ЮІ від 11.08.2021.

У відповідь на вказану претензію відповідач у листі №31/05 від 31.05.2022 зазначив про те, що об`єктивно, з причин виникнення обставин непереборної сили, не має змоги в повному обсязі виконувати договірні зобов`язання за укладеним між сторонами контрактом №180-ЮІ від 11.08.2021, в тому числі повернути контейнери та сплатити рахунки за користування контейнерами на час дії обставин непереборної сили до фактичного відновлення роботи підприємств, а саме: портів та залізничних станцій.

29.09.2022 Одеська регіональна торгово-промислова палата на підставі статей 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 №44(5) (із змінами та доповненнями) сертифікатом №5100-22-0987 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану в Україні, встановлення рівня охорони 3 (вищий) у морських та річкових портах України, для Товариства з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" (місцезнаходження: 68355, Украйна, Одеська область, Кілійський район, м. Вилкове, вул. Моряків-десантників, буд. 40; код ЄДРПОУ/ІПН: 41604751) щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: Замовник зобов`язується користуватися великотонажними універсальними контейнерами 1ААА 40'НС, а також бере на себе відповідальність за збереження, технічний стан контейнерів під час їх використання та їх повернення згідно з контрактом у кількості 96 шт., у термін до 01.06.2022 за контрактом з надання послуг для здійснення перевезень №180-ЮІ від 11.08.2021 року, укладеним з філією "Центр транспортного сервісу "Ліски" Акціонерного товариства "Українська залізниця", відповідно до: Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 №389-УІІІ; указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (зі змінами та доповненнями); Закону України від 24.02.2022 №2102-ІХ "Про затвердження указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" (зі змінами та доповненнями); указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/22 від 14.03.2022; Закону України "Про затвердження указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15.03.2022 №2119-ІХ; указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №259/22 від 18.04.2022; Закону України "Про затвердження указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21.04.2022 №2212-ІХ; указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №341/2022 від 17.05.2022; Закону України "Про затвердження указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22.05.2022 №2263-ІХ; Закону України "Про затвердження указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 12.08.2022 №2500-ІХ; розпорядження Кабінету Міністрів України від 25.02.2022 №183-р "Про встановлення рівня охорони у морських та річкових портах України, портових засобах, суднах, які мають право плавання під Державним прапором України"; довідок по прибуттю порожніх контейнерів у кількості 96 шт. на склади Тяньжіна та Тайцяня (Китай) станом на 20.08.2022; листа філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Акціонерного товариства "Українська залізниця" №09/248 від 06.12.2021 щодо зобов`язання не використовувати пункти перетину кордонів РФ, країн СНД та Балтії; повідомлення СМА CGM Shipping Agencies Ukraine від 25.02.2022 про ситуацію в Україні та Чорноморському регіоні; повідомлення MSC URRAINE IMPORTANT NOTICE ТО CUSTOMERS від 24.02.2022; листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" №01/03 від 01.03.2022; листа філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Акціонерного товариства "Українська залізниця" №09/57 від 15.04.2022; листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" №29/04 від 29.04.2022; довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" №28/09 від 27.09.2022 щодо маршрутів контейнерного поїзду з сполученням Китай-Україна; довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" №27/09 від 27.09.2022 щодо ситуації з контейнерами по контракту з надання послуг для здійснення перевезень №180-Ю від 11.08.2021; повідомлення СМА CGM Shipping Agencies Ukraine від 15.08.2022 №08 про ситуацію в Україні та Чорноморському регіоні, які унеможливили його виконання в зазначений термін. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання 24.02.2022; дата закінчення тривають на 29.09.2022.

На підтвердження обґрунтованості своїх заперечень проти позовних вимог відповідачем до місцевого господарського суду було також подано копії довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" №27/09 від 27.09.2022 щодо ситуації з контейнерами, довідки MSC Ukraine від 15.08.2022 про відміну судозаходу, повідомлень СМА CGM Shipping Agencies Ukraine №02 від 15.05.2022 та №08 від 15.08.2022 про ситуацію в Україні та Чорноморському регіоні, довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" №28/09 від 27.09.2022 щодо маршрутів контейнерного поїзду з сполученням Китай-Україна, листа філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Акціонерного товариства "Українська залізниця" №09/248 від 06.12.2021 щодо зобов`язання не використовувати пункти перетину кордонів РФ, країн СНД та Балтії та довідок по прибуттю порожніх контейнерів.

Крім того, у матеріалах справи наявна копія сертифікату Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, в якому остання засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме: військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, при цьому вказані обставини до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин обставини (обставини непереборної сили).

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача 3450582,30 грн заборгованості за контрактом №180-ЮІ від 11.08.2021.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з об`єктивної неможливості виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" своїх обов`язків за контрактом №180-ЮІ від 11.08.2021 внаслідок існування обставин непереборної сили.

Колегія суддів погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про наявність підстав для відмови у задоволенні позову з огляду на наступне.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захист цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

В силу частин першої, четвертої статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору, зокрема, на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Частиною сьомою статті 179 Господарського кодексу України унормовано, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За умовами частини першої статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Колегія суддів вбачає, що за своєю юридичною природою контракт №180-ЮІ від 11.08.2021 є договором про надання послуг.

Загальні правила надання послуг визначені, зокрема, Цивільним кодексом України, статтею 901 якого (що міститься в главі 63 "Послуги. Загальні положення" розділу ІІІ "Окремі види зобов`язань" книги п`ятої "Зобов`язальне право") передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з частиною першою статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Загальне правило статті 903 Цивільного кодексу України передбачає оплатність послуги за договором про надання послуги, якщо договором передбачено надання послуг за плату, у зв`язку з чим правила та вимоги щодо оплатності послуг застосовуються у разі їх надання, тоді як за відсутності факту та доказів надання відповідних послуг надавач послуг позбавлений права та підстав вимагати їх оплати від отримувача послуг.

Отже, укладений між сторонами контракт №180-ЮІ від 11.08.2021 став підставою виникнення господарського зобов`язання відповідно до статей 173, 174 Господарського кодексу України (статті 11, 202, 509 Цивільного кодексу України).

Згідно з положеннями частини першої статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

В силу пункту 4.1 контракту №180-ЮІ від 11.08.2021 факт надання послуг за цим контрактом підтверджується актом наданих послуг, що підписується сторонами згідно з умовами цього контракту, та є його невід`ємною частиною.

Як зазначалося вище, на виконання вказаного контракту позивачем було оформлено та направлено відповідачу для підписання низку актів наданих послуг, а саме: №1864 від 01.03.2022, №1953 від 31.03.2022, №2234 від 30.04.2022, №2233 від 30.04.2022, №2587 від 31.05.2022 та №2577 від 31.05.2022, між тим зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" зазначені акти підписані не були, а в якості підстав для їх не підписання відповідач послався на існування обставин непереборної сили військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану в Україні.

За умовами пунктів 7.1, 7.7 контракту №180-ЮІ від 11.08.2021 сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання, або неналежне виконання зобов`язань за цим контрактом, якщо буде доведено, що таке невиконання або неналежне виконання пов`язано з дією обставин непереборної сили. Дія обставин непереборної сили повинна бути підтверджена сертифікатом, який надається Торгово-промисловою палатою України за місцем знаходження сторони, або іншими компетентними органами.

Згідно зі статтею 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до частини другої статті 218 Господарського кодексу України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості. Ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за таких умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Отже, у будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи при виконання нею конкретних договірних зобов`язань.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

Сам по собі факт, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постановах від 22.06.2022 у справі №904/5328/21 та від 25.01.2022 у справі №904/3886/21.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами у відповідності до статей 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" шляхом видачі сертифіката.

При цьому колегією суддів враховується, що таке засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) може вважатися достатнім доказом існування форс-мажорних обставин для сторін договору, якщо вони про це домовилися, але не пов`язує суд у випадку виникнення спору між сторонами щодо правової кваліфікації певних обставин як форс-мажорних. Відтак сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом їх існування, а повинен оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами.

У зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Вказаний указ затверджено Верховною Радою України шляхом прийняття Закону України №2102-IX від 24.02.2022. В подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, внаслідок чого останній триває до теперішнього часу.

Сертифікатом Одеської регіональної торгово-промислової палати №5100-22-0987 від 29.09.2022 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану в Україні та встановлення рівня охорони 3 (вищий) у морських та річкових портах України, для Товариства з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" щодо обов`язків (зобов`язань), передбачених контрактом №180-ЮІ від 11.08.2021; дата настання форс-мажору з 24.02.2022.

Дослідивши матеріали справи, Південно-західний апеляційний господарський суд зазначає, що вказаний сертифікат Одеської регіональної торгово-промислової палати №5100-22-0987 від 29.09.2022 є належним у розумінні процесуального закону доказом на підтвердження існування форс-мажорних обставин у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, з довідками та повідомленнями щодо відміни судозаходу, ситуації в Україні та Чорноморському регіон, маршрутів контейнерного поїзду зі сполученням Китай-Україна, а також з листом самого позивача №09/248 від 06.12.2021 щодо заборони відповідачу користуватися пунктами перетину кордонів РФ, країн СНД та Балтії.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що достовірність вищенаведених доказів скаржником не оспорюється, натомість апелянт наголошує виключно на тому, що сертифікат Одеської регіональної торгово-промислової палати №5100-22-0987 від 29.09.2022 засвідчує неможливість виконання відповідачем зобов`язання щодо повернення контейнерів та збереження їх технічного стану під час використання, а не зобов`язань щодо оплати за весь час користування контейнерами, між тим зазначені доводи Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Акціонерного товариства "Українська залізниця" спростовуються самим змістом даного сертифікату, в якому вказано про те, що ним охоплюються зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" щодо користування великотонажними універсальними контейнерами 1ААА 40'НС.

За таких обставин, як обґрунтовано зазначив в оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд, збройна агресія Російської федерації проти України, що стала підставою для введення воєнного стану на підставі указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24,02.2022, є тією надзвичайною та невідворотною обставиною, яка об`єктивно вплинула і до теперішнього часу впливає на виконання відповідачем зобов`язань за контрактом №180-ЮІ від 11.08.2021, дію якої неможливо було передбачити та дія якої унеможливлює виконання цих зобов`язань протягом певного періоду часу.

Таким чином, відповідач за допомогою належних та допустимих доказів підтвердив неможливість користування великотоннажними універсальними контейнерами 1ААА 40НС для здійснення прямих змішаних перевезень вантажів по території України та у міжнародному мультімодальному сполученні, у зв`язку з чим відмова Товариства з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" від підписання оформлених позивачем актів наданих послуг є обґрунтованою.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги підтверджену належними та допустимими доказами об`єктивну неможливість виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Фесіт Юнайтед" прийнятих на себе зобов`язань за контрактом №180-ЮІ від 11.08.2021 внаслідок існування обставин непереборної сили, Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

За умовами статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції; твердження апелянта про порушення Господарським судом Одеської області норм права при ухваленні рішення від 21.11.2022 у справі №916/1360/22 не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового акту колегія суддів не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 21.11.2022 у справі №916/1360/22 без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 06.04.2023.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук