ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"27" березня 2023 р. Справа №910/5681/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Ходаківської І.П.

Демидової А.М.

при секретарі судового засідання Нікітенко А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Франюк А.В.

від відповідача: Синьоока Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду Київської області від 18.10.2022 (повний текст рішення складено 26.10.2022)

у справі №910/5681/22 (суддя - Борисенко І.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 610 149 291,94 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПАТ "НЕК "Укренерго") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - ДП "НАЕК "Енергоатом") про стягнення 610 149 291,94 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов договору від 02.03.2020 №0063-04012 не виконав свої грошові зобов`язання по оплаті за електричну енергію для балансування, придбану у позивача у лютому та травні 2022 року, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 560 059 376,97 грн. Також позивачем за прострочення виконання грошового зобов`язання по оплаті балансуючої електроенергії придбаної у нього у лютому та травні 2022 року нараховано відповідачу пеню у розмірі 5 163 863,92 грн, три проценти річних в сумі 4 293 505,126 грн та інфляційні втрати у розмірі 40 632 545,79 грн.

На стадії підготовчого засідання ПАТ "НЕК "Укренерго" була подана до Господарського суду міста Києва заява від 31.08.2022 №02-4-1/380 про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача 5 723 923,29 грн пені, 4 704 594,49 грн трьох процентів річних, 64 685 240,03 грн інфляційних втрат, що разом складає 75 113 757,81 грн. Вказана заява прийнята Господарським судом міста Києва до розгляду як така, що відповідає приписам статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/5681/22 позовні вимоги ПАТ "НЕК "Укренерго" задоволено частково. Стягнуто з ДП "НАЕК "Енергоатом" на користь ПАТ "НЕК "Укренерго" 4 704 594,49 грн трьох процентів річних, 64 685 240,03 грн інфляційної складової та 95 518,50 грн витрат по сплаті судового збору. У задоволенні вимоги про стягнення пені суд відмовив.

Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з того, що вимога позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 5 723 923,29 грн є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки за приписами пункту 16 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 25.02.2022 №332, яка є чинною, та обов`язковою для суб`єктів спірних правовідносин, відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача штрафної санкції у вигляді пені. Також місцевий господарський суд, здійснивши перевірку правильності нарахування позивачем трьох процентів річних та інфляційних втрат, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 4 704 594,49 грн трьох процентів річних та 64 685 240,03грн інфляційної складової.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, ПАТ "НЕК "Укренерго" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/5681/22 в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити у цій частині нове рішення про стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" на користь ПАТ "НЕК "Укренерго" 5 723 923,29 грн пені.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права, а також неправильно застосовано норми матеріального права.

Як вказує позивач, в постанову НКРЕКП від 25.02.2022 №332 внесено зміни постановою НКРЕКП від 26.04.2022 №413, зокрема доповнено пункт 16 таким змістом: "На період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови: зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.". Згідно з пунктом 3 постанови НКРЕКП №413 ця постанова набирає чинності з дня її прийняття. Отже, всі зміни, внесені постановою НКРЕКП №413 до постанови НКРЕКП №332 набрали чинності з 26.04.2022.

Позивач зазначає, що зазначені в пункті 16 постанови НКРЕКП №332 приписи є настановами, тобто рекомендаціями/порадами, які не мають обов`язкового характеру, не містять умов чи застережень про звільнення учасників ринку електричної енергії, в тому числі відповідача, від сплати пені за порушення умов договору про участь у балансуючому ринку.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2022, апеляційну скаргу ПАТ "НЕК "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/5681/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5681/22. Відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ "НЕК "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/5681/22.

Крім того, 21.11.2022 ДП "НАЕК "Енергоатом" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/5681/22; прийняти до розгляду та приєднати до матеріалів справи сертифікат Торгово-промислової палати України від 25.10.2022 №3100-22-1221; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/5681/22 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що рішення місцевого господарського суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що постановлене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Рішення суду постановлено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Так, відповідач вказує, що суд першої інстанції позбавив ДП "НАЕК "Енергоатом" права надання суду доказів на підтвердження форс-мажорних обставин за спірним договором та неможливості своєчасного виконання своїх зобов`язань перед позивачем, що призвело до неправильного застосування судом статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та незаконного ухвалення рішення в частині стягнення з відповідача трьох процентів річних та інфляційних втрат. Посилання на форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) не звільняє від виконання зобов`язання, а звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язання.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 21.11.2022 апеляційну скаргу ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" у справі №910/5681/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5681/22. Відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/5681/22.

Матеріали справи №910/5681/22 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 28.11.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2022 апеляційну скаргу ПАТ "НЕК "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/5681/22 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2022 апеляційну скаргу ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/5681/22 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

ПАТ "НЕК "Укренерго" та ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" у встановлений строк усунуто недоліки апеляційних скарг, встановлені в ухвалах Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2022 та від 09.12.2022, шляхом подання відповідних клопотань.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 задоволено клопотання ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/5681/22 на час апеляційного провадження. Розгляд апеляційної скарги призначено на 24.01.2023 о 13 год. 00 хв.

Також, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "НЕК "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022. Об`єднано апеляційні скарги ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" та ПАТ "НЕК "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/5681/22. Розгляд апеляційної скарги призначено на 24.01.2023 о 13 год. 00 хв.

05.01.2023 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить суд скаргу ПАТ "НЕК "Укренерго" залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У своєму відзиві, відповідач зазначає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про безпідставність та відмову в стягненні з відповідача пені у розмірі 5 723 923,29 грн. Також, відповідач вказує, що у позивача відсутнє право застосування до відповідача відповідальності за недотримання строків виконання зобов`язань, стягнення з останнього пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат.

09.01.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ДП "НАЕК "Енергоатом" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 в оскаржуваній частині - без змін.

Так, ПАТ "НЕК "Укренерго" стверджує, що відповідачем не надано жодного належного і допустимого в розумінні статей 76, 77 ГПК України доказу, підтверджуючого неможливість виконання ДП "НАЕК "Енергоатом" зобов`язань за спірним договором саме через існування форс-мажорних обставин. Відповідач не навів та не довів місцевому господарському суду належними та допустимими доказами, яким чином введення воєнного стану в Україні з 24.02.2022 позбавило його можливості виконати зобов`язання перед ПАТ "НЕК "Укренерго". Крім того, через несвоєчасне повідомлення позивача, відповідачем втрачено право посилання на форс-мажор як на підставу звільнення від відповідальності у спірних правовідносинах з ПАТ "НЕК "Укренерго". Також, не підлягає задоволенню клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи сертифіката Торгово-промислової палати України від 25.10.2022 №3100-22-1221, адже вказаний документ поданий з порушенням процесуального строку, встановленого законом.

Судове засідання 17.01.2023 не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючого судді - Владимиренко С.В. з 03.01.2023 по 06.02.2023 у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 апеляційні скарги ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" та ПАТ "НЕК "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/5681/22 призначено до розгляду у судовому засіданні на 14.03.2023 о 12 год. 10 хв.

Судове засідання 14.03.2023 не відбулось у зв`язку із неодноразовими повітряними тривогами.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2022 розгляд апеляційних скарг ДП "НАЕК "Енергоатом" та АТ "НЕК "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/5681/22 призначено на 27.03.2023 о 10 год. 15 хв.

У судове засідання 27.03.2023 з`явилися представники сторін.

Щодо клопотання про прийняття та приєднання до матеріалів справи сертифікату Торгово-промислової палати України від 25.10.2022 №3100-22-1221, який доданий до апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 80 ГПК України чітко врегульовано порядок і строки подання доказів учасниками справи.

Так, згідно з частинами 1-3 статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів (частини 4, 5 статті 80 ГПК України).

У розумінні наведених положень докази, які підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані учасниками справи одночасно з заявами по суті справи або заявами з процесуальних питань у суді першої інстанції, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем суду та належним чином обґрунтована.

У свою чергу, стаття 269 ГПК України, якою встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Системний аналіз положень статей 80 та 269 ГПК України свідчить, що докази, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду першої інстанції з відповідним позовом або ж подачею відзиву, і саме на учасника справи покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою або відзивом. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у тому числі апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого строку, - наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи.

Отже, така обставина як відсутність існування доказів на момент звернення до суду з відповідним позовом чи відзивом взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення наведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність і послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №916/3130/17).

З матеріалів справи вбачається, що:

- 01.08.2022 відповідачем подано до суду першої інстанції відзив на позовну заяву;

- ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2022 закрито підготовче провадження у справі №910/5681/22 та призначено справу до судового розгляду по суті;

- 04.10.2022 відповідачем подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи до якого також долучено копію заяви ДП "НАЕК "Енергоатом" від 26.09.2022 №01-13699/32-вих про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб`єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов`язаннями.

Враховуючи приписи частини 4 статті 80 ГПК України, а також, що відзив на позовну заяву подано - 01.08.2022, підготовче провадження у справі закрито - 06.09.2022, із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відповідач звернувся до Торгово-промислової палати України - 26.09.2022, тобто після закриття підготовчого провадження, суд першої інстанції керуючись частиною 5 статті 80 ГПК України не визнав поважними причин неподання відповідачем висновку Торгово-промислової палати України у строк визначений частиною 3 статті 80 ГПК України разом з відзивом та вірно не встановив додатковий строк для подання такого доказу відповідачем.

Частиною 8 статті 80 ГПК України також передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Водночас, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому, суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №756/1529/15-ц).

Відтак, суд апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення не вправі надавати оцінку доказу доданого позивачем до апеляційної скарги - копії сертифікату Торгово-промислової палати України від 25.10.2022 №3100-22-1221, так як зазначений доказ не був відомий суду на момент розгляду справи в суді першої інстанції, а отже не може впливати на оцінку законності чи обґрунтованості судового рішення.

За приписами частин 1-3 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Наданий позивачем доказ виник після ухвалення рішення суду у даній справі, тобто є новим доказом, що виключає прийняття його до розгляду судом апеляційної інстанції.

У постанові Верховного Суду від 11.09.2019 по справі № 922/393/18 викладена правова позиція щодо подання доказів до суду апеляційної інстанції. Так, у вказаній справі касаційний суд підтвердив дотримання процесуальних процедур судом попередньої інстанції, який відхилив клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткового доказу через те, що цей доказ датований вже після прийняття рішення судом першої інстанції.

Верховний Суд вказав, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/17 та від 06.03.2019 у справі №916/4692/15.

З огляду на вищевикладене, наданий відповідачем сертифікат Торгово-промислової палати України від 25.10.2022 №3100-22-1221, судом апеляційної інстанції не приймається до уваги під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник позивача у судовому засіданні 27.03.2023 підтримав вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/5681/22 в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити у цій частині нове рішення про стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" 5 723 923,29 грн пені.

Представник відповідача у судовому засіданні 27.03.2023 підтримав вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/5681/22 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційних скарг, відзивів на апеляційні скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 28.02.2020 ДП "НАЕК "Енергоатом" звернулося до ПАТ "НЕК Укренерго" із заявою-приєднанням до договору про участь в балансуючому ринку №50-03/251.

Заява від 28.02.2020 №50-03/251 акцептована позивачем 02.03.2020 про що відповідача було повідомлено листом №01/8496.

За умовами пунктів 1.1, 1.2 договору, цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 ЦК України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому. За цим договором ППБ зобов`язується надавати балансуючу електричну енергію на завантаження або розвантаження для здійснення ОСП балансування об`єднаної енергетичної системи України. ОСП зобов`язується продавати балансуючу електричну енергію ППБ або купувати балансуючу електричну енергію у ППБ та отримувати оплату за продану ППБ балансуючу електричну енергію або сплачувати кошти за куплену балансуючу електричну енергію у ППБ відповідно до умов договору та Правил ринку.

Відповідно до пункту 2.1 договору загальна вартість договору складається з суми всіх платежів, здійснених ОСП на користь ППБ та ППБ на користь ОСП протягом дії договору за придбані та продані обсяги електричної енергії на балансуючому ринку відповідно до умов цього договору.

Згідно з пунктом 2.2 договору розрахунок ціни купівлі-продажу електричної енергії визначається відповідно до Правил ринку.

Для розрахунків за договором використовують обсяги електричної енергії, купленої-проданої на балансуючому ринку ППБ (пункт 3.1 договору).

За приписами пункту 5 частини 1 статті 52 Закону України "Про ринок електричної енергії" відповідач як адміністратор розрахунків розраховує платежі за електричну енергію оператора системи передачі та постачальників послуг з балансування, ціни небалансів електричної енергії, обсяги небалансів електричної енергії і відповідні платежі за них та виставляє відповідні рахунки.

Відповідно до частини 7 статті 68 Закону України "Про ринок електричної енергії" за результатами роботи балансуючого ринку за відповідну добу на підставі даних оператора системи передачі та адміністратора комерційного обліку адміністратор розрахунків розраховує платежі оператора системи передачі та постачальників послуг з балансування за електричну енергію, ціни небалансу електричної енергії, а також обсяги небалансів електричної енергії учасників ринку і відповідні платежі за них та виставляє відповідні рахунки у порядку, визначеному правилами ринку.

До спірних правовідносин застосовуються положення договору в редакції наказів ПАТ "НЕК "Укренерго" від 31.01.2022 №59, від 21.04.2022 №160 та від 16.05.2022 №177.

Згідно з пунктами 4.1, 4.4 договору (в редакції наказу ПАТ "НЕК "Укренерго" від 31.01.2022 №59) виставлення рахунків та здійснення платежів здійснюються відповідно до процедур та графіків, визначених у Правилах ринку. Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку. Зазначене узгоджується з умовами пунктів 4.1, 4.2 договору (в редакції наказу ПАТ "НЕК "Укренерго" від 16.05.2022 №177).

Пунктом 1.8.1 Правил ринку встановлено, що позивач (як адміністратор розрахунків, АР), зокрема, обчислює обсяги наданих послуг на ринку електричної енергії, виставляє рахунки та стягує та оплачує платежі, передбачені цими Правилами, і здійснює всі фінансові розрахунки відповідно до розділу V цих Правил.

У пункті 1.1.2 Правил ринку визначено, що платіжний документ - це рахунок, сформований адміністратором розрахунків учаснику ринку щодо оплати ним або адміністратором розрахунків своїх фінансових зобов`язань, що виникли в результаті участі на ринку електричної енергії такого учасника ринку. Система управління ринком - це програмно-інформаційний комплекс, що включає низку підсистем, що забезпечують управління всіма необхідними базами даних, реєстрами та виконання розрахунків, що визначені цими Правилами.

Згідно з пунктом 7.2.1 Правил ринку АР на щодекадній основі надсилає через СУР (систему управління ринком) платіжний документ кожному ППБ із зазначенням суми, яка повинна бути сплачена ППБ за відповідний період за закупівлю балансуючої енергії.

За приписами пунктів 1.11.1-1.11.6 Правил ринку за допомогою системи управління ринком здійснюється управління всіма процесами, зокрема, виконанням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів. Система управління ринком забезпечує, зокрема, проведення розрахунків на ринку, обмін інформацією з учасниками ринку. ОСП в якості відповідального оператора системи управління ринком вибирає, встановлює, експлуатує і підтримує систему відповідно до положень цих Правил. Учасники ринку мають право на доступ до інформації, що міститься в базах даних системи управління ринком, що їх безпосередньо стосується.

ППБ як учасник ринку електричної енергії володіє відповідними даними і має доступ до системи управління ринком (програмний комплекс Market Management System, MMS), інформація про роботу якої є публічно доступною на офіційному вебсайті ОСП, за адресою https://ua.energy/uchasnikam_rinku/market-management-system/.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем, через систему управління ринком (https://mms.ua.energy), виставлені на оплату платіжні документи (рахунки-фактури) за електричну енергію для балансування, придбану відповідачем, а саме:

1) рахунок-фактура від 16.05.2022 НОМЕР_3 (за 1 декаду травня 2022 року) на суму 49 302 523,85 грн;

2) рахунок-фактура від 26.05.2022 НОМЕР_4 (за 2 декаду травня 2022 року) на суму 92 830 810,27 грн;

3) рахунок-фактура від 06.06.2022 №002 (за 3 декаду травня 2022 року) на суму 34 600 139,09 грн.

Вищенаведені рахунки розміщені (сформовані) ОСП в системі управління ринком (MMS) 16.05.2022, 26.05.2022 та 06.06.2022 відповідно. Дата розміщення (формування) рахунків у системі управління ринком є датою направлення (надсилання, виставлення) таких рахунків.

Крім того, 10.03.2022 засобами електронного зв`язку, на електронну адресу відповідача "", позивачем виставлено на оплату платіжний документ - рахунок-фактуру від 10.03.2022 НОМЕР_2 на суму 383 325 903,76 грн за електричну енергію для балансування, придбану відповідачем у 3 декаді лютого 2022 року. Беручи до уваги, що зазначений платіжний документ направлено відповідачеві поза робочим часом (18:18 год.) днем його виставлення вважається наступний робочий день, тобто 11.03.2022.

Актами купівлі-продажу балансуючої електричної енергії від 28.02.2022 №БР/22/02-0063 та від 31.05.2022 №БР/22/05-0063 зафіксований факт купівлі-продажу балансуючої електричної енергії на суму 560 059 376,97 грн.

Отже, позивач належним чином виконав свої зобов`язання за спірним договором щодо поставки відповідачу електричної енергії для балансування на суму 560 059 376,97 грн.

Водночас, відповідач не виконав свої зобов`язання в частині оплати в строки, встановлені договором, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, падати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів: цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) мас право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (стаття 173 ГК України).

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Місцевим господарським судом встановлено, що сума основного боргу 560 059 376,97 грн повністю визнана відповідачем про що свідчить факт складення 19.07.2022 акта зарахування зустрічних позовних вимог після звернення позивача з даним позовом до суду, та у зв`язку з чим позивачем в процесі розгляду справи подано заяву про зменшення позовних вимог, в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 560 059 376,97 грн.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, предметом розгляду даної спору, з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог, є стягнення з відповідача: 5 723 923,29 грн пені, 4 704 594,49 грн трьох процентів річних та 64 685 240,03 грн інфляційних втрат.

Факт купівлі-продажу балансуючої електричної енергії у лютому і травні 2022 року підтверджується актами купівлі-продажу балансуючої електричної енергії від 28.02.2022 №БР/22/02-0063 та від 31.05.2022 №БР/22/05-0063.

Наведені вище акти підписано обома сторонами, що свідчить про відсутність будь-яких зауважень щодо обсягу і вартості придбаної балансуючої електричної енергії.

Відповідно до пункту 7.7.3 Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох робочих днів з дати направлення платіжного документа.

З матеріалів справи вбачається, що строк виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати платіжних документів сплив:

- за рахунком від 10.03.2022 НОМЕР_2 - 14.03.2022;

- за рахунком від 16.05.2022 НОМЕР_3 - 18.05.2022;

- за рахунком від 26.05.2022 НОМЕР_4 - 30.05.2022;

- за рахунком від 06.06.2022 № НОМЕР_1 - 08.06.2022.

За приписами пункту 4 частини 2 статті 33 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за продану електричну енергію на балансуючому ринку.

Відповідно до пункту 5.2 договору ОСП має право отримувати від ППБ оплату, визначену згідно з вимогами Правил ринку, за придбану цим ППБ балансуючу електричну енергію. Вказаному праву ОСП кореспондує установлений пунктом 5.5 договору обов`язок ППБ оплачувати рахунки за придбану балансуючу електричну енергію.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконати ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Така плата за користування чужими коштами не є штрафною санкцією.

Згідно зі статтею 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши розрахунок позивача, погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 4 704 594,49 грн трьох процентів річних та 64 685 240,03 грн інфляційної складової.

При цьому, місцевий господарський суд критично оцінив посилання відповідача щодо зупинення нарахування трьох процентів річних та інфляційної складової зважаючи на прийняття НКРЕКП постанови від 25.02.2022 №332, з огляду на те, що зупинення нарахування та стягнення відбувається саме штрафних санкцій, при цьому три проценти річних та інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а є складовою боргу, з чим погоджується колегія суддів.

Крім того, ПАТ "НЕК "Укренерго" просило суд стягнути з відповідача 5 723 923,29 грн пені.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 5.1 договору при невиконанні або неналежному виконанні умов цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до цього договору та чинного законодавства України.

За умовами пункту 7.1 договору у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,01% за кожний день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Разом із тим, 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 було введено воєнний стан в України, а Указами Президента від 14.03.2022 №133/2022 та від 17.05.2022 №341/2022 продовжено строк його дії.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" НКРЕКП є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що утворений Кабінетом Міністрів України. Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" НКРЕКП має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, НКРЕКП прийнято постанову "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" від 25.02.2022 №332.

ДП "НАЕК "Енергоатом" є виробником електричної енергії, а ПАТ "НЕК "Укренерго" - оператор системи передачі, який отримав ліцензію на провадження діяльності з передачі електричної енергії.

Отже, спірні господарські правовідносини склалися відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", у зв`язку з чим вказана постанова НКРЕКП підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

26.04.2022 постановою НКРЕКП №413 внесено зміни до постанови НКРЕКП №332, зокрема, доповнено пункт 16, згідно з яким передбачено зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії, на період військового стану.

Водночас, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції помилково застосував положення постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 в частині відмови у стягненні пені нарахованої по рахунку НОМЕР_2, оскільки постанова НКРЕКП від 26.04.2022 №413, якою внесено зміни до постанови НКРЕКП №332, набирає чинності з дня її прийняття - 26.04.2022.

Враховуючи вищевикладене, судом апеляційної інстанції здійснено перерахунок пені, та встановлено, що стягненню з відповідача підлягає 1 609 968,00 грн пені, нарахованої по рахунку НОМЕР_2 на суму 383 325 903,76 грн за період з 15.03.2022 по 26.04.2022.

Щодо доводів ДП "НАЕК "Енергоатом" про неприйняття місцевим господарським судом до уваги форс-мажорних обставин колегія суддів зазначає наступне.

За приписами статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до частини 2 статті 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Згідно з пунктом 6.1 договору якщо внаслідок дії форс-мажорних обставин (техногенного, природного, соціально-політичного, військового характеру, обставин юридичного форс-мажору (дія/рішення органів державної влади, органів, установ, що містить заборону або обмеження з питань, які мають безпосереднє відношення до виконання цього договору)) унеможливлюється виконання будь-якою стороною зобов`язань за цим договором, така сторона повинна повідомити у письмовій формі про це іншу сторону протягом 5 днів з моменту виникнення таких обставин.

За умовами пункту 6.2 договору неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї зі сторін про неможливість виконання прийнятих за цим договором зобов`язань позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вищевказану обставину як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань.

Проте з матеріалів справи вбачається, що у визначений договором строк відповідач не повідомив позивача про існування форм-мажорних обставин.

Так, у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №910/15264/21 зазначено:

"46. Верховний Суд звертає увагу на те, що потрібно розрізняти вчасне повідомлення сторони про виникнення форс-мажорних обставин (яке сторона має зробити у передбачений договором строк) від звернення до ТПП за отриманням сертифікату, яке є можливим лише після порушення виконання зобов`язання. Через це сертифікат ТПП може бути отриманий значно пізніше за дату, коли сторона з`ясувала неможливість виконання договору через вплив форс-мажорних обставин.

47. Саме ж повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору.

48. Позивач не надав жодних документів та доказів, чому повідомлення позивачем іншої сторони Договору (Міноборони) про наявність форс-мажорних обставин було зроблено із пропущенням 5-денного строку, встановленого Договором. Усі пояснення сторони стосувалися лише дати отримання сертифіката ТПП, а не дати повідомлення Міноборони про дію форс-мажорних обставин.

49. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач вчасно не повідомив іншу сторону про виникнення форс-мажорних обставин.

50. Водночас неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор).

51. Положення укладеного сторонами Договору прямо не передбачають юридичні наслідки того, що постачальник не повідомив замовника в строки, визначені Договором, про факт настання таких обставин (із посиланням на відповідний сертифікат ТПП чи без нього).

52. Про те, що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення має бути прямо зазначено в договорі (подібний за змістом правовий висновок міститься у п.5.63 постанови Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №904/5328/21).

53. Аналогічний підхід міститися в узагальнених нормах європейського звичаєвого права. Так, у Принципах міжнародних комерційних договорів (Принципи УНІДРУА в редакції 2016 року) у ч.3 ст.7.1.7 "Непереборна сила (форс-мажор)" вказано, що сторона, яка не виконала зобов`язання, має повідомити іншу сторону про виникнення перешкоди та її вплив на здатність виконувати зобов`язання. Якщо повідомлення не отримане іншою стороною протягом розумного строку після того, як сторона яка не виконала дізналася або могла дізнатися про перешкоду, вона несе відповідальність за збитки, які стали результатом неотримання повідомлення. У Принципах Європейського договірного права (ст.8.108(3)), присвяченій питанням форс-мажору, вказано, що невиконуюча зобов`язання сторона має впевнитися у тому, що повідомлення про перешкоду та її вплив на виконання отримане іншою стороною впродовж розумного строку після того, як невиконуюча сторона дізналася або повинна була дізнатися про ці перешкоди. Інша сторона має право на компенсацію збитків, завданих внаслідок неотримання такого повідомлення.".

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що через несвоєчасне повідомлення позивача, відповідачем втрачено право посилання на форс-мажор як на підставу звільнення від відповідальності у спірних правовідносинах з ПАТ "НЕК "Укренерго".

Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції надані вичерпні відповіді на доводи та вимоги сторін, із застосуванням норм права, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно зі статтею 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-6 частини 1 цієї статті.

Враховуючи те, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/5681/22 підлягає частковому скасуванню в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача пені у розмірі 1 609 968,00 грн та 2 201,00 грн судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ДП "НАЕК "Енергоатом" підлягає залишенню без задоволення, апеляційна скарга ПАТ "НЕК" Укренерго" підлягає задоволенню частково, рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/5681/22 підлягає частковому скасуванню в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача пені у розмірі 1 609 968,00 грн, з ухваленням нового рішення в цій частині, яким стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 1 609 968,00 грн та 2 201,00 грн судового збору.

Судові витрати за подання апеляційної скарги позивача покладаються на відповідача, а за подання апеляційної скарги відповідача несе відповідач відповідно до приписів статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/5681/22 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/5681/22 задовольнити частково.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/5681/22 скасувати в частині відмови у стягненні з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" пені у розмірі 1 609 968,00 грн та 2 201,00 грн судового збору.

4. Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25, ідентифікаційний код 00100227) 1 609 968 (один мільйон шістсот дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн 00 коп. пені, та 2 201,00 (дві тисячі двісті одна) грн 00 коп. судового збору.

5. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/5681/22 залишити без змін.

6. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25, ідентифікаційний код 00100227) 36 224 (тридцять шість тисяч двісті двадцять чотири) грн 28 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Судові витрати за подання апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг" покласти на Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Енергоатом-Трейдинг".

8. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

9. Матеріали справи №910/5681/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

10. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 06.04.2023.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді І.П. Ходаківська

А.М. Демидова