05.04.2023 м. Івано-ФранківськСправа № 909/43/23
Господарський суду Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І. М.
Секретар судового засідання Матіяш М. П.,
про стягнення заборгованості в сумі 263 785,05 грн та судових витрат, заяву представника Комунального підприємства Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу по справі №909/43/23 в розмірі 7 381,00 грн.,
встановив, що представник позивача, після винесення судом у даній справі рішення про задоволення позову, звернувся протягом встановленого законодавцем в ст. 129 ГПК України строку, з заявою про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу по справі №909/43/23 в розмірі 7 381,00 грн., які позивач, як сторона у справі, має сплатити адвокатському об"єднанню.
В обґрунтування заяви вказав на вимоги ст. ст. 126, 129 ГПК України. В підтвердження вказаного надав суду копії, зокрема, договору №19-01 (2-01/23А) про надання послуг з адвокатської діяльності (правової/правничої допомоги) від 19.01.2023, рахунок - фактуру №27.03.23 від 27.03.2023, акту №2 наданих послуг до договору про надання послуг з адвокатської діяльності (правової/правничої допомоги) №19-01 (2-01/23А) від 27.03.2023.
29.03.2023, суд призначив вищевказану заяву до розгляду в судовому засіданні на 05.04.2023.
05.04.2023, сторони в судове засідання не з"явився, заперечень щодо заяви представника позивача від відповідача, також не надійшло.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заяву представника Комунального підприємства Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу по справі №909/43/23 в розмірі 7 381,00 грн., слід задоволити.
При цьому суд врахував наступне.
Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 ГПК України.
Статтею 244 ГПК України передбачено право суду ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Витрати на професійно правничу допомогу належать до судових витрат (п. 1. ч.3 ст. 123 ГПК України).
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).
Приписами статті 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Згідно з вимогами частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Факт понесення позивачем судових витрат, зокрема, в сумі 7 381,00 грн., підтверджено договором №19-01 (2-01/23А) про надання послуг з адвокатської діяльності (правової/правничої допомоги) від 19.01.2023, рахунком - фактурою №27.03.23 від 27.03.2023, актом №2 наданих послуг до договору про надання послуг з адвокатської діяльності (правової/правничої допомоги) №19-01 (2-01/23А) від 27.03.2023.
Вказане, узгоджується з позицією викладеною Європейським судом в рішенні винесеному у справі "East/West Alliance Limited" проти України.
Так, Європейський суд в означеному рішенні вказує на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За наведених обставин, враховуючи задоволення позову та те, що позивач означив в позові про надання ним доказів в підтвердження понесених витрат після ухвалення рішення, керуючись ст. ст. 74, 77, 86, 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд
заяву представника Комунального підприємства Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу по справі №909/43/23 в розмірі 7 381,00 грн - задоволити.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.
Повне додаткове рішення складено 06.04.2023.
Суддя Скапровська І. М.