ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"05" квітня 2023 р. Справа№ 873/72/23

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Агрикова О.В.

при секретарі судового засідання: Мельничук О.С.,

представники сторін в судове засідання не з`явились

розглянувши заяву

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКА КАПІТАЛ"

про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 17.02.2023 року

у справі № 6/23 (суддя Оберемко Р.А.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКА КАПІТАЛ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки"

про розірвання договору фінансового лізингу та вилучення предмету лізингу, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКА КАПІТАЛ" звернулось до Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" про розірвання договору фінансового лізингу та вилучення предмету лізингу.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 17.02.2023 року у справі № у справі №6/23 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКА КАПІТАЛ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" про розірвання договору фінансового лізингу та вилучення предмету лізингу задоволено повністю. Розірвано договір фінансового лізингу № 231120/ФЛ-1179 від 23.11.2020 р., вилучено у Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" Трактор колісний FENDT 936 VARIO (заводський №953251304), 2015 року випуску (1 одиниця) та передано Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕСКА КАПІТАЛ". Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки"на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКА КАПІТАЛ" 1700 грн. 00 коп. витрати зі сплати третейського збору.

27.02.2023 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКА КАПІТАЛ" надійшла заява про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 17.02.2023 року у справі №6/23.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2023 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКА КАПІТАЛ" у справі № 873/72/23 передано на розгляд головуючого судді (судді - доповідача) Агрикової О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 року прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКА КАПІТАЛ" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 17.02.2023 року у справі №6/23 та призначено її розгляд на 05.04.2023 року.

Зобов`язано кожну із сторін третейського спору та Постійно діючий третейський суд при Асоціації українських банків надати суду письмову інформацію про наступне:

- чи наявне третейське застереження і чи не визнавалось воно недійсним;

- чи не скасоване рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 17.02.2023 року у третейській справі №6/23 компетентним судом;

- чи є в провадженні інших судів заяви про оскарження чи скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 17.02.2023 року у третейській справі №6/23 компетентним судом.

Зобов`язано кожну із сторін третейського спору та Постійно діючий третейський суд при Асоціації українських банків надати суду належним чином засвідчені копії:

- положення про Постійно діючий третейський суд при Асоціації українських банків;

- регламент Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків.

06.03.2023 року до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла інформація на виконання вимог суду в якій зазначено, що третейська угода не визнавалась недійсною, рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 17.02.2023 року у справі №6/23 не скасоване компетентним судом, в провадженні Північного апеляційного господарського суду або інших судів заяви про оскарження чи скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 17.02.2023 року у справі №6/23 не було та не має. Також позивач подав заяву про розгляд справи без участі представника.

09.03.2023 року до Північного апеляційного господарського суду від Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків надійшли матеріали третейської справи №6/23 та копія свідоцтва про державну реєстрацію Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків.

В судовому засіданні 05.04.2023 року представники сторін не з`явились, про дату та час судового засіданні повідомленні належним чином.

Відповідно до ч. 1, ст. 354 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду заяви, а також той факт, що відповідно до ч. 1, ст. 354 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви, суд визнав за можливе розглянути заяву у відсутності представників сторін.

Північний апеляційний господарський суд, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про третейські суди", рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні.

У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі ст. 327 Господарського процесуального кодексу України та п. 1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України "Про третейські суди" заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ГПК України, заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з ч. 1 ст. 354 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом 15 днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до ст.355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення також містяться у ч. 6 ст. 56 Закону України "Про третейські суди".

У відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України "Про третейські суди" та ст. 355 ГПК України.

Як вбачається зі змісту рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 17.02.2023 року у справі №6/23, яке прийняте третейським суддею Оберемко Р.А., предметом розгляду в зазначеній справі є вимоги про розірвання договору фінансового лізингу №231120/ФЛ-1179 від 23.11.2020 року, укладеного між ТОВ «Еска Капітал» та ТОВ «Світ Агротехніки» та вилучення у ТОВ «Світ Агротехніки» предмету лізингу.

В матеріалах третейської справи №6/23 наявна копія договору фінансового лізингу №231120/ФЛ-1179 від 23.11.2020 року, відповідно до п. 10.2. якої:

«Всі вимоги, які виникають при виконанні, припиненні, зміні, визнанні недійсним повністю або частково, а також з будь-яких інших вимог, що стосуються цього договору його складових частин, або у зв`язку х ним (ними), або випливають з нього становлять предмет спору та підлягають розгляду виключно у постійно діючому третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з Регламентом Третейського суду, який є невід`ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті суду http://tretsud.aub.org.ua/. Спір розглядається одноособово суддею, призначеним Головою Третейського суду зі списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду http://tretsud.aub.org.ua/. При цьому, сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з Регламентом Третейського суду при Асоціації українських банків, добре розуміють положення цього Регламенту. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення договору.»

Таким чином, рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 17.02.2023 року у справі №6/23 прийняте в спорі, передбаченому договором №231120/ФЛ-1179 від 23.11.2020 року, згідно з обумовленим в ньому третейським застереженням.

Щодо складу третейського суду, яким прийнято рішення у справі.

За частиною шостою статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду (пункт 5 рішення Конституційного Суду України від 24.02.2004 № 3-рп/2004). Функціонування третейських судів в Україні та можливість передачі на їх розгляд спорів у сфері цивільних і господарських правовідносин базується не лише на принципах національного, а й міжнародного права (пункт 3.2 рішення Конституційного Суду України у справі про завдання третейського суду від 10.01.2008 № 1-рп/2008). Одним із таких принципів (гарантій) є розгляд справи законним складом суду, який виражає правомірність участі судді у розгляді конкретної справи. Законодавчі вимоги до складу третейського суду та порядку його формування у третейській справі урегульовані Законом України "Про третейські суди".

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про третейські суди" в Україні можуть утворюватися та діяти постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору.

Згідно із частиною четвертою статі 10 Закону України "Про третейські суди" порядок та правила розгляду справ у постійно діючих третейських судах встановлюється цим Законом та регламентом третейського суду.

Регламент третейського суду повинен визначати, зокрема, порядок формування складу третейського суду. Регламент третейського суду може містити положення, які хоча і не передбачені цим Законом, але не суперечать принципам організації та діяльності третейського суду, визначеним цим Законом, і є необхідними для належного здійснення третейським судом повноважень з третейського вирішення спорів (частина п`ята статті 10 Закону України "Про третейські суди").

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 16 Закону України "Про третейські суди" склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду. У третейському суді для вирішення конкретного спору сторони на свій розсуд можуть домовитися про кількісний і персональний склад третейського суду.

Згідно із частинами першою, другою статті 17 Закону України "Про третейські суди" формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду. Формування складу третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору здійснюється в порядку, погодженому сторонами.

Згідно із пунктом 1 статті 17 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків формування складу третейського суду в постійно діючому Третейському суді здійснюється в порядку, встановленому цим Регламентом. Якщо інше не передбачено третейською угодою справа розглядається одним суддею.

Пунктом 2 статті 17 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків визначено, що якщо спір підлягає розгляду суддею одноособово, не пізніше 5 днів з моменту реєстрації позовної заяви голова третейського суду або заступник повинен призначити суддю.

Статтею 9 Положення про Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків визначено, що голова третейського суду з питань, що належить до його повноважень, видає накази і розпорядження.

Системний аналіз наведених положень Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків та Положення свідчить, що формування складу суду - визначення та призначення судді у конкретній третейській справі, спір, в якій підлягає розгляду суддею одноособово, віднесено до повноважень голови третейського суду або його заступника, який з цього приводу видає розпорядження.

Такі положення Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків цілком узгоджуються із приписами статей 16, 17 Закону України "Про третейські суди", якими унормовано порядок формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді та відповідають змісту третейського застереження, погодженого сторонами у пункті 10.2 договору.

Таким чином визначення та призначення судді у конкретній третейській справі має відбуватися з дотриманням порядку призначення судді для розгляду справи, визначеного Регламентом Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

За пунктом 2 статті 17 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків вчинення головою третейського суду або його заступником дій з призначення судді для розгляду третейської справи обмежене часовим проміжком - пізніше 5 днів з моменту реєстрації позовної заяви.

Недотримання таких вимог свідчить про порушення вимог законності формування складу третейського суду, яка в тому числі також є одним із принципів на яких за статтею 4 Закону України "Про третейський суд" утворюється і діє третейський суд.

Отже, вимога щодо розгляду справи судом, встановленим законом, яка, застосована до розгляду справ третейським судом, окрім іншого, передбачає дотримання вимог щодо призначення складу суду у конкретній справі, а, отже, вимагає перевірки легітимності участі судді у розгляді відповідної справи (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.02.2021 року у справі №870/89/20 та від 23.02.2023 року у справі №873/88/22).

У справі, яка переглядається, розгляд третейської справи №6/23 розглянуто третейським суддею Оберемко Р.А.

Підставою здійснення розгляду справи третейським суддею Оберемко Р.А. визначено розпорядження голови Третейського суду при Асоціації українських банків Жукова А. М. у справі №6/23 (а.с. 59 третейської справи).

Проте зі змісту наявного в третейській справі розпорядження голови Третейського суду про призначення складу третейського суду вбачається, що наявні в ньому у лівому куті рядки не містять заповнених відомостей щодо номеру та дати видачі відповідного розпорядження у справі.

Тобто, в розпорядженні голови Третейського суду відсутні такі реквізити як номер та дата видачі розпорядження.

Водночас суд враховує, що 18.06.2015 наказом Міністерства юстиції України № 1000/5 затверджені Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях (далі - Правила № 1000/5), які регламентують порядок та правила ведення діловодства, в тому числі вимоги щодо створення та оформлення ними організаційно-розпорядчих документів.

Відповідно до пункту 1 розділу І Правил № 1000/5 ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи). Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами.

За пунктом 2 розділу І, пунктом 4 глави 1 розділу ІІ Правил № 1000/5 організаційно-розпорядча документація - уніфікована підсистема управлінської документації, що забезпечує організацію процесів управління та управлінської праці. Право на видання певного виду розпорядчого документа (постанови, рішення, наказу, розпорядження) закріплюється у положенні (статуті) установи і зумовлюється правовим статусом установи та порядком прийняття управлінських рішень (на підставі єдиноначальності або колегіальності).

Відповідно до пункту 11 глави 1 розділу ІІ Правил № 1000/5 оформлення реквізитів організаційно-розпорядчої документації та порядок їх розташування здійснюються з урахуванням вимог Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. ДСТУ 4163-2020", прийнятого наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 01.07.2020 № 144 (далі - ДСТУ 4163-2020).

Пунктом 1.2. ДСТУ 4163-2020 визначено, що цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту та місця розташування реквізитів у документах; вимоги до бланків та оформлення документів; вимоги до виготовлення документів.

За пунктом 4.4. ДСТУ 4163-2020 документи, що їх створюють юридичні особи, обов`язково повинні мати такі реквізити: найменування юридичної особи (04), назва виду документа (09) (не зазначають на листах), дата документа (10), реєстраційний індекс документа (11), заголовок до тексту документа (19), текст документа (20), підпис (для електронних документів - електронний підпис або електронна печатка в разі відсутності електронного підпису) (22).

Дата документа - це, відповідно, дата його підписання, затвердження, прийняття, реєстрації або складення. Реєстраційний індекс документа складається з порядкового номера цього документа в межах групи документів, що реєструють, який доповнюється індексами, що застосовують в юридичній особі, зокрема індексом за номенклатурою справ, структурного підрозділу, кореспондентів, посадових осіб, які розглядають або підписують документ, виконавців, питань діяльності яких стосується документ (пункти 5.10., 5.11. ДСТУ 4163-2020).

Пунктами 4.1.4, 4.1.10 Національного стандарту України "Діловодство й архівна справа. Терміни та визначення понять" ДСТУ 2732:2004, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.05.2004 № 97 (далі - ДСТУ 2732:2004) визначено, що дата (службового) документа це реквізит службового документа, який свідчить про час створення і (або) підписання, затвердження, прийняття, зареєстрування службового документа; реквізит (службового) документа це інформація, зафіксована в службовому документі для його ідентифікування, організування обігу і (або) надання йому юридичної сили.

Схоже визначення поняття змісту реквізиту службового документа закріплено у пункті 2 розділу І Правил № 1000/5, який визначає реквізит службового документа як обов`язковий елемент, зафіксований в документі для його ідентифікації, організації обліку та надання йому юридичної сили.

Згідно з пунктом 3.12 ДСТУ 2732:2004 юридична сила (службового документа) це властивість службового документа, надана чинним законодавством, яка є підставою для вирішення правових питань, здійснювати правове регулювання і (або) управлінські функції.

Отже, дата та реєстраційний індекс розпорядження є обов`язковим реквізитами розпорядження як організаційно-розпорядчого документа, наявність належного оформлення яких надає йому юридичної сили, а в зворотному випадку - відсутність таких обов`язкових реквізитів (їх не зазначення) свідчить, що такого документа немає юридичної сили.

До того ж, як свідчить зміст пункту 2 статті 17 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, саме з наявністю такого реквізиту розпорядження голови третейського суду про призначення складу третейського суду як дата, пов`язується можливість перевірки та надання оцінки дотримання порядку визначення складу суду для розгляду конкретної третейської справи, адже саме дата розпорядження дозволяє перевірити та визначити наявність у третейського судді повноважень на вчинення процесуальних дій у третейській справі з відповідної дати.

Відсутність у розпорядженні голови Третейського суду при Асоціації українських банків таких реквізитів як дата його видачі та реєстраційний індекс (номер) ставить під обґрунтований сумнів юридичну силу такого документа та позбавляє можливості перевірити й достеменно встановити момент набуття повноважень (компетенції) третейським суддею для розгляду конкретної справи.

За цих умов, склад суду, яким здійснено розгляд третейського спору за наявності відповідних обставин не може бути визнано таким, що відповідає вимогам статей 16 - 19 Закону України "Про третейські суди".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховний Суд від 23.02.2023 року у справі 873/88/22.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКА КАПІТАЛ" про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення третейського суду.

Сплачена заявником при зверненні до суду з цією заявою сума судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладається на заявника.

Керуючись статтями 129, 234, 352-356 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКА КАПІТАЛ" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 17.02.2023 року у справі №6/23.

2. Повернути матеріали третейської справи №6/23 Постійно діючому Третейському суду при Асоціації українських банків.

Ухвала, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції (ч.ч.5, 6 ст. 356 ГПК України).

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку на підставі ч. 3 ст. 356 та ч. 2 ст. 253 ГПК України до Верховного Суду у строк, передбачений ст. 256 ГПК України.

Суддя О.В. Агрикова