ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"12" квітня 2023 р. Справа № 921/2/21(921/461/22)

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О.І.

суддів: СКРИПЧУК О.С.

КРАВЧУК Н.М.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Тернопільський електромеханічний завод» за вих.№7 від 27.03.2023 (вх.ЗАГС №0105/946/23 від 28.03.2023)

на рішення Господарського Тернопільської області від 06.03.2023 (повний текст 14.03.2023, суддя Хома С.О.)

у справі №921/2/21(921/461/22)

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Тернопільський електромеханічний завод"

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю

"Венком"

За участю третіх осіб, що не заявляють

самостійних вимог щодо предмета спору,

на стороні відповідача: 1) Кооператив "Союз"

2) ОСОБА_1

про витребування з чужого незаконного володіння

земельної ділянки та визнання права власності

в межах справи №921/2/21

про банкрутство Публічного акціонерного товариства

"Тернопільський електромеханічний завод"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 у справі №921/2/21(921/461/22) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Тернопільський електромеханічний завод» на рішення Господарського Тернопільської області від 06.03.2023 у справі №921/2/21(921/461/22) залишено без руху. Зобов`язано апелянта усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: надати (надіслати) клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску строку, докази на підтвердження наявності обставин щодо неможливості сплати судового збору за подання апеляційної скарги - протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, але не пізніше 17.04.2023.

11.04.2023 на електронну адресу суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також копію довідки АТ КБ «Приватбанк», копію акту інвентаризації основних фондів (засобів), копію протокольного рішення №6 від 25.08.2022, які подані апелянтом з метою обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Розглянувши подане клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України Про судовий збір.

Згідно з пп. 4, п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ Про судовий збір розмір судового збору за подання апеляційної скарги у справі про банкрутство становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. Виходячи із змісту апеляційних та позовних вимог, судовий збір за подання апеляційної скарги у даній справі становить 779 760,00 грн. Проте, скаржником не додано докази сплати судового збору.

Обгрунтовуючи вказане клопотання скаржник зазначав, що постановою господарського суду Тернопільської області від 20.07.2022 у справі №921/2/21 ПАТ «Тернопільський електромеханічний завод» визнано банкрутом. Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» кошти для сплати судового збору відсутні. Окрім цього, навів перелік майна банкрута, кошти від реалізації якого можуть бути направлені на сплату судового збору у даній справі. Також зазначив, що ухвалою суду першої інстанції у даній справи ПАТ «Тернопільський електромеханічний завод» було відстрочено сплату судового збору за подання заяв до ухвалення судового рішення у справі №921/2/21(921/461/22).

На підтвердження зазначених доводів та на виконання вимог ухвали суду від 04.04.2023 апелянтам надано копію довідки АТ КБ «Приватбанк», копію акту інвентаризації основних фондів (засобів), копію протокольного рішення №6 від 25.08.2022.

Відповідно до копії довідки АТ КБ «Приватбанк» від 10.04.2023 залишок коштів на рахунку ПАТ «Тернопільський електромеханічний завод» становить 16174,93 грн. Проте, апелянтом не надано доказів про відсутність інших рахунків в банках та відповідно грошових коштів.

Відповідно до копії акту інвентаризації основних фондів (засобів) від 09.09.2021 ПАТ «Тернопільський електромеханічний завод» належить наступне майно: прес механічний КД-2128К, 1990 року випуску; прес механічний КД-2128К, 1986 року випуску; прес КД-2330, 1977 року випуску; прес механічний КД-2128Е, 1984 року випуску; прес механічний КД-2126, 1979 року випуску; вертикально-свердлильний верстат 2Н135, 1974 року випуску; радіально-свердлильний верстат 2М 55, 1975 року випуску; прес-ножниці Н2318, 1980 року випуску; прес КД2120, 1972 року випуску; прес листозгинний И1330, 1975 року випуску; прес листозгинний ИГ1330, 1992 року випуску; ножниці НК 3418, 1991 року випуску; ножниці М3118, 1970 року випуску; покраска порошкова 2 ЛЕМ, 2000 року випуску; напівавтоматичний зварювальний апарат КП002, 2002 року випуску; напівавтоматичний зварювальний апарат А547, 1999 року випуску. Однак, відомості про вартість вказаного майна не надано, а в зазначеному акті такі відомості відсутні. Разом з тим, сам апелянт в поданому клопотанні зазначає, що зазначене майно може бути реалізоване ним з метою отримання грошових коштів для сплати судового збору у даній справі.

Відповідно до п.1 рішення, оформленого протоколом зборів кредиторів ПАТ «Тернопільський електромеханічний завод» №6 від 25.08.2022, у зв`язку із важким матеріальним становищем кредиторів (ПМП « 777»), відмовлено в створенні фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у справі про банкрутство ПАТ «Тернопільський електромеханічний завод», в тому числі і судового збору.

Проте, скаржником не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які стали наслідком прийняття зазначеного рішення кредиторів. Таке рішення судова колегія оцінює критично, оскільки предметом позову у даній справі є витребування з чужого незаконного володіння майна та визнання права власності на таке майно за скаржником, який на момент звернення із апеляційною скаргою у даній справі перебуває в ліквідаційній процедурі. Відтак, у випадку обгрунтованості та доведеності позовних вимог, майно про витребування якого та право власності на яке просить визнати скаржник у даній справі, в подальшому може бути включене до ліквідаційної маси з метою погашення саме грошових вимог кредиторів до скаржника.

Таким чином, судова колегія не розцінює подані апелянтом докази, як належні та такі, що підтверджують наявність обставин щодо неможливості сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі, оскільки аналізом поданих доказів встановлено наявність в апелянта майна, яке може бути ним реалізоване з метою отримання грошових коштів для сплати судового збору у даній справі, про що зазначено самим же апелянтом в клопотанні про відстрочення сплати судового збору.

При цьому, статтею 8 Закону України Про судовий збір передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено право, а не обов`язок суду щодо відстрочення сплати судового збору. При цьому таке право надається суду лише за наявності виключних обставин. Так, у законі прямо визначений вичерпний перелік осіб, яким може бути надано відстрочення та розстрочення сплати судового збору на певний строк, та підстави вчинення таких дій. При цьому, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення п. 1 та 2 вказаної статті не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 - можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Однак, апелянт не належить до вказаних суб`єктів, а предметом даної справи не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а тому норми ч. 1 ст. 8 цього Закону не підлягають застосуванню до спірних правовідносин у даній справі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18.

Враховуючи те, що скаржником не надано належні докази на підтвердження наявності обставин щодо неможливості сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а відтак не виконано вимоги ухвали суду від 04.04.2023, судова колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Разом з тим, необхідно зазначити, що відмова у задоволенні клопотанні про відстрочення сплати судового збору у цій справі не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч.2 ст.260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За таких обставин, подана апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 260 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Тернопільський електромеханічний завод» на рішення Господарського Тернопільської області від 06.03.2023 у справі №921/2/21(921/461/22) повернути скаржнику.

3. Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою з додатками, надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя О.І. МАТУЩАК

Судді Н.М. КРАВЧУК

О.С. СКРИПЧУК