ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" квітня 2023 р. Справа № 911/138/23

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали заяви Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» від 03.04.2023 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі

за позовом Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав»

до фізичної особи-підприємця Хлєбнікової Людмили Іванівни

про стягнення 15490,00 грн

встановив:

Громадська спілка «Українська ліга авторських та суміжних прав» (далі позивач, ГС «УЛАСП») звернулася до Господарського суду Київської області із позовною заявою від 05.01.2023 до фізичної особи-підприємця Хлєбнікової Людмили Іванівни про стягнення 15490,00 грн заборгованості.

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.03.2023 позовні вимоги задоволено повністю.

На електронну адресу суду 03.04.2023 від Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» надійшла заява від 03.04.2023 стягнення витрат на професійну правничу допомогу, у якій заявник просить суд: поновити строк на подання заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу; вирішити питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивача; стягнути з відповідача на користь позивача 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2023 вказану заяву передано для розгляду судді Щоткіну О.В.

Згідно із частинами першою і третьою статті 221 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Рішення суду у цій справі ухвалено 15.03.2023, з огляду на що, відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України, позивач мав право подати докази щодо розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу у строк до 20.03.2023.

Із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивач звернувся до суду 03.04.2023, що підтверджується штампом канцелярії Господарського суду Київської області про одержання вхідної кореспонденції, отриманої на електронну адресу суду. Отже позивач пропустив встановлений законом строк для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат.

У прохальній частині вказаної заяви ГС «УЛАСП» заявила про поновлення строку на подання заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Заява про поновлення пропущеного строку мотивована тим, що про рішення суду у цій справі позивач дізнався 31.03.2023, тобто з дати складення повного тексту рішення.

Відповідно до статті 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Стаття 118 ГПК України визначає, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною четвертою цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Отже пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли ГПК України встановлено неможливість такого поновлення.

Слід зазначити, що вирішення питання щодо поновлення строку, відповідно до частини першої статті 119 ГПК України, перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони чи зі своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 № 910/22695/13.

Частиною четвертою статті 119 ГПК України передбачено, що одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2018 у справі № 904/5995/16.

Суд установив, що ця справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Рішення суду від 15.03.2023, повний текст якого складено 31.03.2023, оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 03.04.2023 і в цей же день позивач звернувся до суду із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Надавши оцінку аргументам позивача, які знайшли свої підтвердження у матеріалах справи, беручи до уваги те, що ГС «УЛАСП» одночасно із клопотанням про поновлення строку подала до суду документи на підтвердження розміру судових витрат, враховуючи завдання та основні засади (принципи) господарського судочинства, визначені статтею 2 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення позивачу пропущеного строку для звернення до суду із заявою про залучення до матеріалів справи детального опису та доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.

На виконання вимог частини другої статті 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання.

Керуючись статтями 119, 221, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Поновити Громадській спілці «Українська ліга авторських та суміжних прав» пропущений строк на подання доказів розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

2. Призначити до розгляду заяву Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» від 03.04.2023 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на 10.04.2023 об 11:25. Судове засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Київської області (м. Київ, вул. С.Петлюри, 16/108).

Інформацію по справі, що розглядається, сторони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Щоткін