ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року Справа № 903/727/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Мельник О.В. , суддя Гудак А.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Володимир-Волинського фахового коледжу на рішення Господарського суду Волинської області від 23.01.2023 у справі №903/727/22 (суддя Гарбар І.О., повний текст рішення складено 31.01.2023)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

до Володимир-Волинського фахового коледжу

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та ТОВ "Оператор газотранспортної системи України"

про стягнення 593 634, 93 грн

за участю представників сторін:

позивача - Овчарук О.О.;

відповідача - Явтушенко І.В.;

третіх осіб - не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач, ТОВ "ГК "Нафтогаз України") звернулося до Господарського суду Волинської області із позовом до Володимир-Волинського фахового коледжу (далі - відповідач, фаховий коледж) за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - третя особа-1, ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг") та Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - третя особа-2, ТОВ "Оператор газотранспортної системи України") про стягнення 446 442, 93 грн основного боргу, 65926, 77 грн пені, 6 641, 60 грн 3 % річних та 74 623, 63 грн збитків від інфляції.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань за Типовим договором постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501, з оплати поставленого позивачем природного газу як постачальником "останньої надії" за період листопад - грудень 2021.

Матеріально-правовою підставою позову визначено ст. ст. 11, 509, 525, 526, 610, 612, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 173, 174, 175, 193, 222, 265 ГК України, положення Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 23.01.2023 у справі № 903/727/22 позов задоволено.

Судове рішення мотивовано доведеністю позивачем обставин поставки відповідачу природного газу, порушенням відповідачем своїх зобов`язань згідно Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501 в частині повних та своєчасних платежів за отриманий природний газ.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Володимир-Волинський фаховий коледж звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким частково задоволити позов в розмірі 126 294,73 грн вартості спожитого природного газу за період з 02.12.2021 по 24.12.2021, виходячи із ціни газу, обумовленої договором постачання природного газу від 02.12.2021 № 02-1163/21-БО-Т.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступних аргументів:

- умови Типового договору спростовують висновок суду про наявність договірних відносин між сторонами в грудні 2021, виходячи з того, що договірні відносини між позивачем та відповідачем припинені 30.11.2021 у зв`язку із закінченням строку Типового договору постачання (ч. 2 ст. 15 Закону України "Про ринок природного газу" та п. 11.1. розділ "строк дії договору та інші умови", які діяли з 29.10.2021 (дня постачання природного газу) по 30.11.2021 (граничний термін 60 діб);

- вирішуючи питання щодо вартості спожитого природного газу відповідачем за спірний період з 02.12.2021 по 24.12.2021 слід виходити з ціни, яка обумовлена діючим договором постачання природного газу № 02-1163/21-БО-Т від 02.12.2021, укладеного між Володимир-Волинським фаховим коледжем та новим постачальником - ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг";

- різницю 320 148, 16 грн між заявленою сумою основного боргу 446 442,93 грн та очікуваною 126 294,73 грн, слід покласти на позивача, як збитки, які виникли з його вини внаслідок протиправних дій та порушення Кодексу ГТС, Правил постачання природного газу та умов Типового договору постачання природного газу;

- оскільки в матеріалах справи є докази своєчасно проведеної оплати за використаний газ відповідачем та безпідставного її повернення, то нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат є безпідставними;

- у зв`язку із відсутністю договірних зобов`язань відповідача з позивачем щодо постачання природного газу в період з 02.12.2021 по 24.12.2021, у споживача не виникло обов`язку по оплаті за поставлений природний газ за іншою ніж обумовлено в договорі ціною, а тому відсутні підстави для стягнення пені та штрафних санкцій, а також задоволення позову в повному обсязі.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.03.2023 відкрито провадження за апеляційною скаргою Володимир-Волинського фахового коледжу на рішення Господарського суду Волинської області від 23.01.2023 у справі № 903/727/22. Розгляд скарги призначено на 05.04.2023 об 15:00 год.

ТОВ "ГК "Нафтогаз України" надіслало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги Володимир-Волинського фахового коледжу на рішення Господарського суду Волинської області від 23.01.2023 у справі № 903/727/22. Позивач зазначає, що із відомостей з Інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача - Володимир-Волинський фаховий коледж, зазначено ЕІС-код споживача природного газу - 56Х800000К7ЬБ000. Згідно листа ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" щодо споживача з ЕІС-кодом 56XS00000K7LF00Q зазначено, що у період з 29.10.2021 по 31.10.2021, з 01.11.2021 по 30.11.2021, з 02.12.2021 по 24.12.2021 обсяги природного газу, використані споживачем, внесені в алокацію постачальника "останньої надії" ТОВ "ГК "Нафтогаз України" та фактично відповідач спожив природний газ в такі періоди: з 01.11.2021 по 30.11.2021 - 0,32 куб. м; з 02.12.2021 по 24.12.2021 - 7 629,26 куб. м. Відповідно до умов п. 11.1. Типового договору, дія цього договору не може перевищувати 60-ти діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Позивачем, з дотриманням вимог діючого законодавства та умов договору, у період з 01.11.2021 по 24.12.2021 фактично поставлявся відповідачу природний газ 54 дні. Відповідно до п. 11.3 Типового договору, протягом строку дії договору споживач має право укласти договір постачання природного газу з іншим постачальником. У такому випадку цей договір достроково припиняється по завершенню газової доби, що передує газовій добі початку постачання новим постачальником (згідно з даними інформаційної платформи Оператора ГТС). Отже, твердження відповідача, що договір мав припинити дію в листопаді спростовуються обставинами, що підтверджені матеріалами справи.

Позивач вказує, що враховуючи дані з Інформаційної платформи Оператора ГТС в період з 01.11.2021 по 30.11.2021, з 02.12.2021 по 24.12.2021 саме позивач здійснював постачання природного газу відповідачу як постачальник "останньої надії", натомість в зазначений період на Інформаційній платформі відсутня інформація щодо постачання природного газу відповідачу в період з 01.11.2021 по 30.11.2021, з 02.12.2021 по 24.12.2021 з боку ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг". Також відсутні докази включення відповідача до Реєстру споживачів ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" у спірний період. Означене спростовує доводи відповідача про отримання природного газу в період з листопада 2021 по грудень 2021 від постачальника ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг". В свою чергу, укладання договору не свідчить про виконання його умов; відповідачем не надаються докази отримання в грудні 2021 природного газу від ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (не надано акт приймання-передачі природного газу за грудень 2021 в обсязі 11,000 тис. м3).

ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" надіслало до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без участі його представника.

В судовому засіданні 05.04.2023 відповідач підтримав доводи апеляційної скарги, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким частково задоволити позов в розмірі 126 294,73 грн.

Представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги, просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Треті особи у справі не забезпечили явку повноважних представників в судове засідання 05.04.2023, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Враховуючи те, що судом вчинено необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а також беручи до уваги клопотання третьої особи про розгляд справи без участі його представника, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (постачальник, постачальник "останньої надії") відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі -НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

Володимир-Волинський фаховий коледж є бюджетною установою (у розумінні Бюджетного кодексу України).

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого Володимир-Волинським фаховим коледжем у період з 01.11.2021 автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених ТОВ "ГК "Нафтогаз України".

24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову № 3011 "Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу ТОВ "Оператор газотранспортної системи України".

26.10.2021 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 № 1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 809 і від 09.12.2020 №1236" (далі - постанова КМУ № 1102).

Згідно п. 2 постанови КМУ № 1102 з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального періоду 2021-2022 року АТ "Магістральні газопроводи України", ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", операторам газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 01.10.2021 бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Таким чином, ТОВ "ГК "Нафтогаз України", як суб`єкт ринку природного газу має право доступу до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.

Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав підтверджується:

- листом оператора ГТС з інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача за ЕІС-кодом;

- інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (Форма № 10);

- відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом (надається у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).

Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії", затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501.

У зв`язку з тим, що об`єми природного газу, спожитого Володимир-Волинським фаховим коледжем у період з 01.11.2021 автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "ГК "Нафтогаз України", спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Таким чином, позивач приєднався до Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" (далі - Договір).

Так, згідно п. 2.1 Договору, постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

В силу п. 3.1, 3.3 Договору, постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Період безперервного постачання природного газу постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору.

Відповідно до п. 4.2-4.5 Договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено). Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий Постачальником відповідно до п. 4.3. цього Договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу. У разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. У разі порушення побутовим споживачем строків оплати за цим Договором, він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Згідно з пп. 1 п. 5.1 та пп. 1 п. 5.2 Договору споживач має право отримувати природний газ на умовах, зазначених у цьому Договорі та зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього Договору.

Пунктами 8.1, 8.2 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством. Постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, а споживач відшкодовує збитки, понесені постачальником, виключно у разі: порушення споживачем строків розрахунків з постачальником - в розмірі, погодженому сторонами в цьому Договорі; відмови споживача надати представнику постачальника доступ до свого об`єкта, що завдало постачальнику збитків, - в розмірі фактичних збитків постачальника.

У п. 11.1 Договору визначено, що він набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим Договором.

Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 (далі - Кодекс ГТС) у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Отже, ТОВ "ГК "Нафтогаз України" проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.

З 01.10.2021 ціна природного газу, що постачається постачальником "останньої надії" щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою КМУ від 30.09.2015 №809 в редакції постанови КМУ № 1102.

Цією ж постановою КМУ № 1102 на період постачання з 01.10.2021 по 30.11.2021 встановлено граничний розмір ціни природного газу для бюджетних організацій, яка не може перевищувати 16,8 гривні за 1 куб. метр з урахуванням податку на додану вартість.

Протягом жовтня-листопада 2021 розрахована за формулою ціна природного газу перевищувала 16,8 грн за 1 куб. метр, отже у цей період застосовується гранична ціна в 16,8 грн за 1 куб.метр.

З 01.12.2021 ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача. Ціна природного газу також підтверджується довідкою позивача.

Таким чином, укладений між сторонами публічний Договір є підставою для виникнення у них господарських майново - господарських зобов`язань згідно статей 173, 174, 175 ГК України, статей 11, 202, 509 ЦК України, та відповідно до статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

На виконання умов вказаного Договору, позивач поставив відповідачу у період з листопада по грудень 2021 природний газ в загальному об`ємі 7,62958 тис. куб. м. на загальну суму 446 448, 93 грн.

Згідно із даних Інформаційної платформи Оператора ГТС в період з 02.12.2021 по 24.12.2021 позивач здійснював постачання природного газу відповідачу як постачальник "останньої надії".

Так, в інформаційній платформі споживач (відповідач) з ЕІС-кодом 56ХS00000К7LF00Q був закріплений в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" - ТОВ "ГК "Нафтогаз України" (ЕІС - код 56Х80В) з 29.10.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 24.12.2021, а з 25.12.2021 по 31.12.2021 - в Реєстрі споживачів постачальника ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (ЕІС - код 56Х10Х).

Таким чином, в періоди з 29.10.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 24.12.2021 діючим постачальником споживача (відповідача) з ЕІС-кодом 56ХS00000К7LF00Q був постачальник "останньої надії" - ТОВ "ГК "Нафтогаз України" (ЕІС - код 56X80В).

А лише з 25.12.2021 по 31.12.2021 діючим постачальником споживача (відповідача) з ЕІС-кодом 56ХS00000К7LF00Q був постачальник - ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (ЕІС - код 56X10Х) (т. 2, а. с. 12-15).

В свою чергу, 01.12.2021 споживач з ЕІС-кодом 56ХS00000К7LF00Q не був закріплений в Реєстрі споживачів за жодним постачальником, відповідно обсяги природного газу, використані вищезазначеним споживачем за газову добу 01.12.2021, внесені в алокацію оператора газорозподільної системи - АТ "Волиньгаз", як несанкціонований відбір.

Постачальником ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (ЕІС - код 56X10Х) в Інформаційній платформі не створювалися запити на зміну постачальника споживача з ЕІС-кодом 56ХS00000К7LF00Q в період листопада 2021.

При цьому обсяги природного газу, використані споживачем з ЕІС-кодом 56ХS00000К7LF00Q за газову добу 01.12.2021 становлять 0,00 м3 - внесено в алокацію оператора газорозподільної системи - АТ "Волиньгаз" (як несанкціонований відбір); за період з 02.12.2021 по 24.12.2021 становлять 7 629,26 м3 та внесені в алокацію постачальника "останньої надії" - ТОВ "ГК "Нафтогаз України" (ЕІС - код 56Х80В); за період з 25.12.2021 по 31.12.2021 становлять 3 166,07 м3 та внесені в алокацію постачальника - ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (ЕІС - код 56Х10Х).

Тобто, в матеріалах справи наявні докази включення Володимир-Волинського фахового коледжу саме до Реєстру споживачів ТОВ "ГК "Нафтогаз України" у період з 02.12.2021 по 24.12.2021.

На виконання умов Договору, позивачем направлено відповідачу засобами поштового зв`язку: акт приймання-передачі природного газу № 18847 за листопад 2021 та рахунок на оплату вказаного акту № 31678, коригуючий акт № 24647 до акту № 18847 за листопад 2021, акт приймання-передачі природного газу № 30872 за грудень 2021 та рахунок на його оплату № 1503 (т. 1, а. с. 17-34).

Відповідач не підписав вказані акти приймання-передачі природного газу та не сплатив в повному обсязі за спожитий природний газ у період з листопад по грудень 2021. За природний газ, спожитий у період з листопада по грудень 2021 за відповідачем обліковується заборгованість в сумі 446 442, 93 грн.

Предметом позову у справі, що розглядається є вимога позивача про стягнення з відповідача 446 442, 93 грн основного боргу, 65 926, 77 грн пені, 6 641, 60 грн 3 % річних та 74 623, 63 грн збитків від інфляції у зв`язку із неналежним виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань за Типовим договором постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501, з оплати поставленого природного газу як постачальником "останньої надії" за період листопад - грудень 2021.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам у справі, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 144 ГК України, ст. 11 ЦК України обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідач, почавши споживати газ позивача, тим самим приєднався до публічного Договору, що свідчить про те, що між ними укладено Договір постачання природного газу, як між постачальником "останньої надії" та споживачем, а тому до такого договору застосовуються положення Цивільного кодексу України.

Згідно з визначенням, наведеним в ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Суд враховує приписи статей 11, 509, 525, 526, 530 ЦК України та статей 174, 193 ГК України, в силу яких договір є підставою виникнення зобов`язань, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 714 ЦК України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з загальними положеннями про купівлю-продаж (ст. 662-663, 689, 691-692 ЦК України) продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором та у встановлений договором строк. В свою чергу, покупець зобов`язаний прийняти товар та оплатити його за ціною, встановленою в договорі та в обумовлений строк.

На підставі наведеного, відповідач зобов`язаний оплатити повну вартість отриманого газу за період листопад - грудень 2021 в установлений Договором строк.

Суд вказує, що згідно з п. п. 2.1, 4.4. Договору, постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено). Порядок здійснення оплати також визначений пунктом 4.4. Договору, яким передбачено, що споживач зобов`язаний оплатити вартість спожитого ним природного газу до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Як встановлено апеляційним судом, позивачем у період з листопада по грудень 2021 поставлено відповідачу природний газ в об`ємі 7,62958 тис. куб. м. на загальну суму 446 448, 93 грн.

Згідно із Інформаційної платформи оператора ГТС в період з 02.12.2021 по 24.12.2021 ТОВ "ГК "Нафтогаз України" здійснював постачання природного газу Володимир-Волинському фаховому коледжу як постачальник "останньої надії".

В інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом 56ХS00000К7LF00Q був закріплений в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" - ТОВ "ГК "Нафтогаз України" (ЕІС - код 56Х80В).

Таким чином, в періоди з 29.10.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 24.12.2021 діючим постачальником споживача (відповідача) з ЕІС-кодом 56ХS00000К7LF00Q був постачальник "останньої надії" - ТОВ "ГК "Нафтогаз України" (ЕІС - код 56X80В).

Як встановлено апеляційним судом, на виконання умов Договору, позивач надіслав відповідачу акт приймання-передачі природного газу № 18847 за листопад 2021 та рахунок на його оплату № 31678, коригуючий акт № 24647 до акту № 18847 за листопад 2021, акт приймання-передачі природного газу № 30872 за грудень 2021 та рахунок на його оплату № 1503 (т. 1, а. с. 17-34).

Відповідач не підписав вказані акти приймання-передачі природного газу та не сплатив в повному обсязі за спожитий природний газ у період з листопад по грудень 2021. За природний газ, спожитий у період з листопада по грудень 2021 за відповідачем обліковується заборгованість в сумі 446 442, 93 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 446 442, 93 грн за спожитий природний газ у період з листопада по грудень 2021, обґрунтовані, документально підтверджені та такі, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача про укладання між ним та ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" договору постачання природного газу від 02.12.2021 № 02-1163/21-БО-Т, відповідно до якого передбачено постачання ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" природного газу відповідачу в грудні 2021, суд не приймає до уваги з огляду на таке:

- факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем в період з листопада по грудень 2021 до портфеля постачальника "останньої надії" підтверджується листом ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" та інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (Форма № 10);

- враховуючи дані з Інформаційної платформи ТОВ "Оператор ГТС України" в спірний період саме позивач здійснював постачання природного газу відповідачу як постачальник "останньої надії", натомість в зазначений період на Інформаційній платформі відсутня інформація щодо постачання природного газу відповідачу в зазначений період ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг";

- наявність підписаного договору постачання природного газу від 02.12.2021 № 02-1163/21-БО-Т не підтверджує постачання ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" природного газу відповідачу, а відтак доводи відповідача не спростовують факту споживання відповідачем природного газу, що отриманий саме від позивача в період з листопада по грудень 2021;

- в Інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом 56ХS00000К7LF00Q був закріплений в реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" - ТОВ "ГК "Нафтогаз України" (ЕІС - код 56Х80В) з 29.10.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 24.12.2021, з 25.12.2021 по 31.12.2021 - в реєстрі споживачів постачальника ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (ЕІС - код 56Х10Х). Таким чином, в періоди з 29.10.2021 по 30.11.2021 та з 02.12.2021 по 24.12.2021 діючим постачальником споживача з ЕІС-кодом 56ХS00000К7LF00Q був постачальник "останньої надії" - ТОВ "ГК "Нафтогаз України" (ЕІС - код 56X80В). З 25.12.2021 по 31.12.2021 діючим постачальником споживача з ЕІС-кодом 56ХS00000К7LF00Q був постачальник - ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (ЕІС - код 56X10Х) (т. 2, а. с. 12-15);

- постачальником ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (ЕІС - код 56X10Х) в Інформаційній платформі не створювалися запити на зміну постачальника споживача з ЕІС-кодом 56ХS00000К7LF00Q в період листопада 2021. Обсяги природного газу, використані споживачем з ЕІС-кодом 56ХS00000К7LF00Q за газову добу 01.12.2021 становлять 0,00 м3 - внесено в алокацію оператора газорозподільної системи - АТ "Волиньгаз" (як несанкціонований відбір); за період з 02.12.2021 по 24.12.2021 становлять 7 629,26 м3 та внесені в алокацію постачальника "останньої надії" - ТОВ "ГК "Нафтогаз України" (ЕІС - код 56Х80В); за період з 25.12.2021 по 31.12.2021 становлять 3 166,07 м3 та внесені в алокацію постачальника -ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (ЕІС - код 56Х10Х). Тобто в матеріалах справи наявні докази включення відповідача саме до реєстру споживачів позивача у період з 02.12.2021 по 24.12.2021;

- наявність підписаного між ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" та відповідачем акту приймання-передачі природного газу за грудень 2021 не спростовує споживання відповідачем природного газу, що отриманий з 02.12.2021 по 24.12.2021 від позивача, а свідчить лише про те, що ним отриманий газ від ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" в грудні 2021, але вже після 24.12.2021. Також необхідно звернути увагу, що відповідач має дві точки обліку природного газу;

- доводи відповідача про наявність договірних відносин між ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" та Володимир-Волинським фаховим коледжем підтверджується виставленим ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" рахунку від 28.12.2021 за поставлений газ в обсязі 11,000 тис. куб. м. на суму 180 291,14 грн та оплатою відповідачем газопостачання згідно договору № 02-1163/21-БО-Т та рахунку від 28.12.2021 в сумі 182 093, 95 грн. Однак, суд вказує, що із матеріалів справи слідує, що 15.02.2022 ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" направило на адресу відповідача акт № 1/Г приймання - передачі газу від 21.12.2021, з якого стало відомо, що розмір поставленого природного газу постачальником зменшено та становить 3,16607 тис. куб. метрів на суму 52 411,10 грн. В свою чергу, 06.04.2022 ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" повернуто кошти в сумі 129 682, 85 грн, що обліковувалась в нього як переплата, з посиланням на лист № 36 від 23.02.2022.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказані обставини спростовують доводи відповідача про наявність у нього іншого постачальника в період з 02.12.2021 по 24.12.2021 та необхідності розрахунку суми боргу виходячи із ціни природного газу, обумовленої договором постачання природного газу від 02.12.2021 № 02-1163/21-БО-Т. Доводи відповідача про наявність у нього лише одного постачальника в грудні 2021 року безпідставні та спростовуються наведеними аргументами позивача та наявними в матеріалах справи доказами.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність договірних зобов`язань з позивачем на постачання природного газу в спірний період, з огляду на те, що:

- відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015, договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника;

- Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» (далі - Договір), затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501, не потребує двостороннього підписання та вважається укладеним між сторонами з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи;

- відповідно до підпункту 4.2 розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до п. 11.1. Типового договору, дія цього договору не може перевищувати 60 діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Позивачем, з дотриманням вимог діючого законодавства та умов договору, у період з 01.11.2021 по 24.12.2021 фактично поставлявся відповідачу природний газ 54 дні, що свідчить про безпідставність тверджень відповідача про те, що договір припинив свою дію в листопаді.

Також суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо невчасної реєстрації ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" укладеного договору № 02-1163/21-БО-Т про постачання природного газу, що в свою чергу слугувало подальшим віднесенням відповідача до споживача "останньої надії" і сплати вартості газу в більшому розмірі ніж передбачено укладеним договором за період з 02.12.2021 по 24.12.2021, оскільки даний договір зареєстрований на платформі лише 25.12.2021. В свою чергу, якщо відповідач вважає, що такими діями йому заподіяно збитки, він не позбавлений звернутися до суду за захистом порушених прав та/або інтересів.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 65 926, 77 грн пені, 6 641, 60 грн 3 % річних та 74 623, 63 грн збитків від інфляції, то суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно зі ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Пунктом 4.5. Договору передбачено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Також відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана норма є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Із врахуванням суми та строку прострочення сплати основного боргу відповідача за Договором, позивачем здійснено нарахування пені в розмірі 65 926, 77 грн, 3 % річних в розмірі 6641,60 грн та інфляційні втрати в розмірі 74 623, 63 грн (т. 1, а. с. 11).

Перевіривши заявлений до стягнення розмір пені, 3 % річних та інфляційних втрат, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що стягненню з відповідача підлягає пеня в сумі 65 926, 77 грн, 3 % річних в сумі 6 641,60 грн та інфляційні втрати в сумі 74 623,63 грн, тобто в межах заявлених вимог.

З огляду на викладене, відповідач, в порушення вимог ст. ст. 76, 77 ГПК України, висновків суду першої інстанції не спростував, а його посилання, викладені в апеляційній скарзі є такими, що зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належно виконав свій обов`язок щодо мотивації прийнятого ним рішення у даній справі та дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Суд також зазначає, що ЄСПЛ вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України").

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Волинської області від 23.01.2023 у справі № 903/727/22 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Володимир-Волинського фахового коледжу - без задоволення.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Володимир-Волинського фахового коледжу на рішення Господарського суду Волинської області від 23.01.2023 у справі № 903/727/22 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складено 07 квітня 2023

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Гудак А.В.