ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2023м. ХарківСправа № 922/1901/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Укрчем (68800, Одеська область, м. Рені, вул. Дунайська, буд. 188А)
до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Агромед Сервіс (61052, м. Харків, вул. Мала Панасівська, буд. 22/24, к. 40)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрчем" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія Агромед Сервіс", в якому просить:

- Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Агромед Сервіс (61052, м. Харків, вул. Мала Панасівська 22/24, к. 40, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Укрчем (68800, Одеська обл., місто Рені, вул. Дунайська, будинок 188А, ) 304 714,51 грн., із них суму попередньої оплати товару у розмірі 203 000,00 грн., пеню за несвоєчасну поставку товару у розмірі 43 714,51 грн., штраф 20% від вартості товару за прострочення поставки понад 7 днів у розмірі 58 000 грн.;

- Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Агромед Сервіс на користь товариства з обмеженою відповідальністю Укрчем сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, які позивач поніс та очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1901/22. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.11.2022 виправлено описку в ухвалі господарського суду Харківської області від 24.10.2022 по справі №922/1901/22, вказано вірні дату та час проведення підготовчого засідання, а саме 24 листопада 2022 р. о 09:15.. год..

Відповідно до Акту відсутності електроенергії в період з 14:30 год. 23.11.2022 до 15:00 год. 24.11.2022 у приміщенні Господарського суду Харківської області була відсутня електроенергія та зв`язок з Інтернет, у зв`язку з чим підготовче засідання у справі № 922/1901/22, що було призначене на 24.11.2022 о 09:15 год., не відбулось.

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України ухвалою суду від 25.11.2022 учасників справи повідомлено, що підготовче засідання відбудеться "01" грудня 2022 р. о(б) 09:15 год..

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.12.2022 відкладено підготовче засідання на 02 лютого 2023 р. о 10:15 год..

В судовому засіданні 02.02.2023 постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на підставі п.3 ч.2 ст.183 ГПК України на 02.03.2023 р. о 10:00 год..

В судовому засіданні 02.03.2023 на підставі п.3 ч.2 ст.185 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.03.2023р. об 11:30 год..

14.03.2023 представником позивача через канцелярію суду подано клопотання про відкладення судового засідання за вх.№6207, яке долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.03.2023 клопотання позивача про відкладення судового засідання (вх. № 6207 від 14.03.2023) - задоволено. Відкладено розгляд справи по суті на "30" березня 2023 р. о 12:15 год..

В призначене судове засідання 30.03.2023 учасники справи своїх представників не направили.

Разом з цим, суд звертає увагу, що всі ухвали Господарського суду Харківської області по справі № 922/1901/22 були направлені на належні адреси сторін, які відображені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Додатково відповідачу ухвали суду направлялись на адреси засновників, проте були повернуті з позначкою пошти «За закінченням терміну зберігання».

Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Беручи до уваги вищевказане суд зауважує, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Отже, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному разі суду.

Разом з тим, за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвали господарського суду Харківської області по справі № 922/1901/22 було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що вбачається за веб-адресою: https://reyestr.court.gov.ua/.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень, а тому суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи доказів для повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

При цьому суд зауважує, що положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України визначено, що одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а брати участь у судових засіданнях є правом учасників справи, що встановлено ст. 42 ГПК України. Окрім того, за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

02.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія Агромед Сервіс» (далі Відповідач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрчем» (далі Позивач, Покупець) укладено Договір поставки №20220202 (далі - Договір) згідно з яким постачальник прийняв на себе зобов`язання проводити поставку покупцю товару, а покупець зобов`язався прийняти і оплатити товар на умовах, викладених в даному Договорі.

Згідно специфікації №1 до Договору сторони погодили поставку наступних товарів: стіл лабораторний пристінний хімічний СЛ-18.01 у кількості 2 шт., стіл лабораторний пристінний хімічний СЛ-18 у кількості 3 шт., шафа витяжна хімічна ШВХ-015 з двигуном у кількості 3 шт., стіл лабораторний острівний хімічний СО-36-Т у кількості 1 шт., шафа для одягу ШО-400/2 у кількості 2 шт., стіл ваговий лабораторний СЛВ-08 у кількості 1 шт., стул лабораторний Stool GTS ring base V у кількості 4 шт., шафа для зберігання лабораторного посуду ШЛ-09 у кількості 2 шт., стул поворотний Рrestige GTP V у кількості 2 шт., стіл мийка лабораторна з сушкою СЛМ-10 у кількості 1 шт. на загальну суму 290 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 48333,33.

Відповідно до специфікації строк поставки товару становить 40 робочих днів від дати отримання попередньої оплати за товар у розмірі 70% від вартості товару.

Вказаний Договір та специфікація були складені сторонами шляхом підписання та обміну сканованими копіями примірників за допомогою електронної пошти. Оригінал Договору та специфікації мав бути надісланий постачальником на поштову адресу покупця засобами поштового зв`язку, однак цього зроблено не було.

На підставі отриманого від Постачальника рахунку-фактури від 02.02.2022 №СФ-0000016 покупцем було здійснено попередню оплату товару у розмірі 70% від його загальної вартості в сумі 203 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 07.02.2022 №1510.

Таким чином, граничним терміном поставки товару за умовами специфікації є 05.04.2022.

Проте, як вказує позивач, товар відповідачем поставлений не був, термін прострочення поставки станом на 14.10.2022 року складає 192 дні.

На адресу відповідача була направлена претензія від 25.08.2022 №1053, якою позивач на підставі частини 1 статті 665, частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України відмовився від Договору та вимагав повернути суму попередньої оплати і сплатити неустойку.

Вказана претензія Відповідачем не була отримана та згідно відомостей ДП «Укрпошта» повернута відправнику «за закінченням терміну зберігання».

Отже, відповідач отримавши грошові кошти у сумі 203 000,00 грн. поставку товару не виконав, передоплату у сумі 203 000,00 грн. не повернув.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача 304 714,51 грн., із них суму попередньої оплати товару у розмірі 203 000,00 грн., пеню за несвоєчасну поставку товару у розмірі 43 714,51 грн. та штраф 20% від вартості товару за прострочення поставки понад 7 днів у розмірі 58 000 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі- продажу.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем доведено, що за Договором поставки №20220202 від 02.02.2022 ним здійснено попередню оплату за товар у розмірі 203 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 07.02.2022 №1510.

Поряд із тим, відповідач не поставив позивачу товар у встановлені в договорі строки та кошти за непоставлений товар у розмірі 203 000,00 грн. не повернув.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів поставки товару або повернення попередньо сплаченої позивачем за поставку грошової суми не надав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача коштів у розмірі 203 000, 00 грн. (суми попередньої оплати) підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача пені за несвоєчасну поставку товару у розмірі 43 714,51 грн. та штрафу 20% від вартості товару за прострочення поставки понад 7 днів у розмірі 58 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Статтею 549 Цивільного кодексу України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

У відповідності до статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до пункту 6.2 Договору, у випадку порушення постачальником (боржником) термінів поставки товару та/або строків допоставки товару та/або заміни неякісного товару та/або строків повернення оплати за повернений Товар, погоджених сторонами, постачальник (боржник) на вимогу покупця (заявника) сплачує неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасного або невиконаного зобов`язання за кожний день прострочення. У разі порушення строків передбачених даним пунктом понад 7 (сім) календарних днів постачальник (боржник) додатково до пені сплачує штраф у розмірі 20% від вартості товару, що підлягає поставці та/ або заміні.

За підрахунками позивача стягненню з відповідача підлягає пеня у розмірі 43 714,51 грн. та штраф у розмірі 58 000,00 грн.

Перевіривши правильність нарахування пені та штрафу, суд дійшов висновку, що нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, здійснено позивачем арифметично вірно, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 43 714,51 грн. та штрафу у розмірі 58 000,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд вважає доцільним стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 570,72 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Агромед Сервіс (61052, м. Харків, вул. Мала Панасівська 22/24, к. 40, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Укрчем (68800, Одеська обл., місто Рені, вул. Дунайська, будинок 188А, ) 304 714,51 грн., із них суму попередньої оплати товару у розмірі 203 000,00 грн., пеню за несвоєчасну поставку товару у розмірі 43 714,51 грн., штраф 20% від вартості товару за прострочення поставки понад 7 днів у розмірі 58 000,00 грн.; витрати на сплату судового збору у розмірі 4 570,72 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю Укрчем (68800, Одеська обл., місто Рені, вул. Дунайська, будинок 188А, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Агромед Сервіс (61052, м. Харків, вул. Мала Панасівська 22/24, к. 40, ).

Повне рішення складено "06" квітня 2023 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/1901/22