ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" квітня 2023 р. Cправа № 902/672/16(902/415/16)

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Шарафіна С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали у справі

за позовом: Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай"

про стягнення 1 139 780,67 дол. США, звернення стягнення на предмет застави та передачу предмета застави в управління

в межах справи № 902/672/16

за заявою : Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай"

про банкрутство

Представники сторін:

АТ "Державний ощадний банк України": Кур`ята В.В.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/672/16 за заявою ПАТ АБ "Укргазбанк" про банкрутство ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай".

Провадження у цій справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

Так, ухвалою суду від 19.12.2022 року продовжено строк ліквідаційної процедури ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" та повноважень арбітражного керуючого (ліквідатора) Демчана О.І. у справі до 11.04.2023 року. Призначено справу, в т.ч. поточний звіт арбітражного керуючого (ліквідатора) Демчана О.І. № 02-63/279 від 08.12.2022 року за листопад 2022 року по справі № 902/672/16 до розгляду в судовому засіданні на 11.04.2023 року.

Також, в провадженні суду перебуває справа № 902/672/16(902/415/16) з розгляду позовної заяви АТ "Державний ощадний банк України" до ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет застави та передачу предмета застави в управління, в межах справи № 902/672/16.

Так, 26.11.2019 року до суду з Господарського суду Донецької області за підсудністю надійшла справа № 902/415/16 за позовом АТ "Державний ощадний банк України" до ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" про стягнення 1 139 780,67 дол. США, звернення стягнення на предмет застави та передачу предмета застави в управління.

10.08.2020 року від представника позивача до суду надійшла заява № 55/2-04/426 від 30.07.2020 року про зміну предмету та підстав позову.

Вказана заява була прийнята судом.

В подальшому, ухвалою суду від 27.02.2023 року було відкладено розгляд справи №902/672/16(902/415/16), в межах справи № 902/672/16 по суті на 10.04.2023 року.

Ухвалою від 07.04.2023 року задоволено клопотання представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалено забезпечити участь представника АТ "Державний ощадний банк України" адвоката Кур`яти В.В. у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №902/672/16(902/415/16), яке призначено на 10.04.2023 року - 14:30 год., в приміщенні Господарського суду Вінницької області, з використання системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".

В судове засідання на визначену дату з`явився представник позивача. Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався.

Натомість, 17.03.2023 року до суду від арбітражного керуючого (ліквідатора відповідача) Демчана О.І. надійшло клопотання № 02-63/290 від 16.03.2023 року про закриття провадження у справі № 902/672/16(902/415/16), оскільки ухвалою суду від 09.11.2017 року у справі № 902/672/16 про банкрутство ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" вже було визнано вимоги АТ "Державний ощадний банк України", в тому числі і ті, що заявлені у спорі по справі № 902/672/16(902/415/16).

Зважаючи на те, що кредиторські вимоги АТ "Державний ощадний банк України" визнано у справі про банкрутство ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" та включено їх до реєстру вимог кредиторів, посилаючись на судову практику (постанова Верховного Суду від 15.09.2022 року у справі № 914/2252/20(914/2794/21), відповідач просить суд закрити провадження у справі № 902/672/16(902/415/16), в межах справи № 902/672/16.

В ході розгляду справи представник позивача надав пояснення по суті спору; також не заперечив щодо задоволення згаданого клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про закриття провадження у справі № 902/672/16(902/415/16), дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, дійшов наступного висновку з огляду на таке.

Так, як зазначено вище, в ході розгляду справи № 902/672/16(902/415/16), 10.08.2020 року від представника позивача надійшла заява № 55/2-04/426 від 30.07.2020 року про зміну предмету та підстав позову, в якій позивач просив суд:

стягнути з ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" на користь АТ "Державний ощадний банк України" заборгованість за договором кредитної лінії № 26-15-09/11 від 05.08.2011 року за простроченими процентами за користування кредитом в доларах США, нарахованими за період з 23.08.2016 року по 28.07.2020 року включно у сумі 10 103 241 доларів США;

в рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" перед АТ "Державний ощадний банк України" за договором кредитної лінії № 26-15-09/11 від 05.08.2011 року за простроченими процентами за користування кредитом в гривні, нарахованими за період з 23.08.2016 року по 28.07.2020 року включно у сумі 310 968 930,95 грн., звернути стягнення на предмети застави згідно з Договором застави № 484/31/6-2 від 02.09.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В., зареєстрованим в реєстрі за №2326, та Договором застави № 484/31/6-3 від 02.09.2011 року, що були укладені між АТ "Ощадбанк" та ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай", згідно переліку, шляхом проведення публічних торгів в процедурі виконавчого провадження;

передати АТ "Державний ощадний банк України" в управління на період до їх реалізації предмети застави згідно з Договором застави № 484/31/6-2 від 02.09.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В., зареєстрованим в реєстрі за №2326, та Договором застави № 484/31/6-3 від 02.09.2011 року, що були укладені між АТ "Ощадбанк" та ТОВ "ТК "Урожай", згідно переліку,

із наданням АТ "Державний ощадний банк України" права отримувати у будь-яких фізичних та юридичних осіб незалежно від їх форм власності, в усіх державних органах, органах місцевого самоврядування, нотаріусів будь-які документи (оригінали, їх копії, дублікати, витяги з державних реєстрів, довідки), необхідні для управління (в тому числі для укладення будь-яких правочинів, спрямованих на збереження/охорону та отримання доходів від управління) та укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем щодо Предметів застави за Договором застави № 484/31/6-2 від 02.09.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В., зареєстрованим в реєстрі за № 2326, та Договором застави № 484/31/6-3 від 02.09.2011 року, зокрема, але не виключно, надати АТ "Державний ощадний банк України":

право отримання в будь-яких установах, підприємствах та організаціях, а також в Державній реєстраційній службі, нотаріусів будь-яких документів, необхідних для здійснення управління, укладення договорів найму, оренди, суборенди Предметів застави за Договором застави № 484/31/6-2 від 02.09.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В., зареєстрованим в реєстрі за № 2326, та Договором застави №484/31/6-3 від 02.09.2011 року;

право здійснення дій, пов`язаних з управління, спільним управлінням з будь-якими особами, передачею в наступне управління, а також дій щодо зміни, розірвання, укладення правочинів, договорів, угод оренди, суборенди, найму Предметів застави за Договором застави № 484/31/6-2 від 02.09.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В., зареєстрованим в реєстрі за № 2326, та Договором застави №484/31/6-3 від 02.09.2011 року;

право отримання всіх орендних, суборендних та будь-яких інших платежів за користування Предметами застави за Договором застави № 484/31/6-2 від 02.09.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В., зареєстрованим в реєстрі за № 2326, та Договором застави № 484/31/6-3 від 02.09.2011 року;

право здійснення дій, пов`язаних з укладенням, зміною, розірванням правочинів, договорів, угод про надання послуг щодо прибирання, електропостачання, водопостачання, телефонного зв`язку, теплопостачання, газопостачання, утримування та обслуговування Предметів застави за Договором застави № 484/31/6-2 від 02.09.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В., зареєстрованим в реєстрі за № 2326, та Договором застави № 484/31/6-3 від 02.09.2011 року, встановлення та обслуговування охоронної та пожежної сигналізації, тощо.

Вказана заява була прийнята судом.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 09.11.2017 року було частково задоволено заяву ПАТ "Державний ощадний банк України" про визнання кредиторських вимог до боржника та включення до реєстру вимог кредиторів у справі № 902/672/16 з урахуванням поданих до суду пояснень вх. № 06-52/9649/17 від 03.10.2017 року;

визнано ПАТ "Державний ощадний банк України" кредитором у справі № 902/672/16 про банкрутство ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" з грошовими вимогами: у розмірі 1 880 893 786, 08 грн. - четверта черга задоволення; 16 899 047,34 грн. пені - шоста черга задоволення; 2 756, 00 грн. судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів та окремо внести до реєстру вимог кредиторів 200 049 572, 00 грн., як забезпечені заставою майна боржника - ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" - позачергово;

ухвалено внести окремо до реєстру відомості про майно ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай", яке є предметом забезпечення.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 року ухвалу Господарського суду Вінницької області від 09.11.2017 року у справі № 902/672/16 залишено без змін.

Ухвалою суду від 18.09.2019 року було затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" у справі № 902/672/16, до якого ввійшли вимоги, зокрема: АТ "Державний ощадний банк України" у розмірі 1 880 893 786, 08 грн. - четверта черга задоволення; 16 899 047,34 грн. пені - шоста черга задоволення; 2 756, 00 грн. судового збору - перша черга задоволення вимог кредиторів.

Окремо внесено вимоги кредиторів забезпечені заставою, зокрема, АТ "Державний ощадний банк України" в розмірі 200 049 572,00 грн. - позачергово.

Інформація про заставне майно:

АТ "Державний ощадний банк України":

№ з/пНайменування заставного майнаКількість кгБалансова вартість, гривеньЗагальна вартість, гривеньМісце знаходженняПідставаПримітка
1 Об`єкти нерухомого майна - будівлі з господарськими спорудами, загальною площею 21 538,8 кв. м, що розташовані за адресою: м. Донецьк, проспект Ілліча, будинок, 99. 21 538,8 кв. м-111 299 014,00м. Донецьк, проспект Ілліча, будинок, 99Іпотечний договір № 484/31/6-4, посвідчений 02 вересня 2011 року за реєстровим № 4610,-
2Рухоме майно в кількості 238 одиниць, згідно Додатку № 1 до Договору застави, а саме: обладнання та устаткування, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Донецьк, проспект Ілліча, будинок 99, згідно з переліком вказаним в Додатку № 1 до Договору застави та Додатку № 2 до Договору застави.238 одиниць-19 201 012,00Донецька область, м. Донецьк, проспект Ілліча, будинок 99Договір застави № 484/31/6-5 від 02.09.2011 року-
3Рухоме майно в кількості 46 одиниць, наведене в Додатку № 1 до Договору застави, а саме: обладнання та устаткування, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Свободи, будинок 85.46 одиниць-46,00м. Слов`янськ, вулиця Свободи, будинок 85Договір застави № 484/31/6-2 від 02.09.2011 року, зареєстрований в реєстрі за № 2326,-
4Рухоме майно в кількості 238 одиниць, наведене в Додатку № 1 до Договору застави, а саме: обладнання та устаткування, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Свободи, будинок 85.238 одиниць-69 549 500,00м. Слов`янськ, вулиця Свободи, будинок 85Договір застави № 484/31/6-3 від 02.09.2011 року-
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.01.2020 року ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18.09.2019 року у справі № 902/672/16 про затвердження реєстру вимог кредиторів боржника, в частині віднесення кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" в сумі 202 749 679,73 грн. до четвертої черги реєстру вимог кредиторів (абз. 14, 21 пункту 1 резолютивної частини ухвали) було скасовано та викладено у новій редакції абз. 14, 21 пункту 1 резолютивної частини ухвали. В решті ухвалу суду залишено без змін.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, вимоги кредиторської заяви АТ "Державний ощадний банк України" з грошовими вимогами до боржника - ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" були обґрунтовані наявністю заборгованістю останнього, що виникла в наслідок неналежного виконання зобов`язань за договором кредитної лінії № 26-15-09/11 від 05.08.2011 року.

При цьому, в забезпечення належного виконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором, між АТ "Ощадбанк" та ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" було укладено наступні договори забезпечення:

іпотечний договір № 484/31/6-4, посвідчений 02.09.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В., за реєстровим № 4610, предметом якого є об`єкти нерухомого майна - будівлі з господарськими спорудами, загальною площею 21 538,8 кв. м, що розташовані за адресою: м. Донецьк, проспект Ілліча, будинок, 99;

договір іпотеки № 484/31/6-1 від 02.09.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В., зареєстрований в реєстрі за №2329, предметом якого являлися об`єкти нерухомого майна - нежитлові будівлі (п.п. 1.2.1 Договору іпотеки) та три земельні ділянки (п.п. 1.2.2, 1.2.3, 1.2.4 Договору іпотеки), що розташовані за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Свободи, будинок 85;

договір застави № 484/31/6-5 від 02.09.2011 року, предметом застави за яким є рухоме майно в кількості 238 одиниць, згідно Додатку № 1 до Договору застави, а саме: обладнання та устаткування, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Донецьк, проспект Ілліча, будинок 99, згідно з переліком вказаним в Додатку № 1 до Договору застави та Додатку № 2 до Договору застави;

договір застави № 484/31/6-2 від 02.09.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В., зареєстрований в реєстрі за № 2326, предметом якого є рухоме майно в кількості 46 одиниць, наведене в Додатку № 1 до Договору застави, а саме: обладнання та устаткування, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Свободи, будинок 85;

договір застави № 484/31/6-3 від 02.09.2011 року, предметом якого є рухоме майно в кількості 238 одиниць, наведене в Додатку № 1 до Договору застави, а саме: обладнання та устаткування, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Свободи, будинок 85;

договір застави майнових прав № 40 від 21.09.2012 року, предметом застави по якому є майнові права - права вимоги від Боржників здійснення платежів на користь Заставодавця за поставлені (або такі, що будуть поставлені) Боржникам товари (виконані роботи чи надані послуги), в розмірах та в строки, передбаченими Контрактами з такими Боржниками.

Водночас, позовні вимоги у справі № 902/672/16(902/415/16) за позовом АТ "Державний ощадний банк України" до ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет застави та передачу предмета застави в управління, в межах справи № 902/672/16, також обґрунтовані наявністю заборгованості, що виникла в наслідок неналежного виконання зобов`язань за договором кредитної лінії № 26-15-09/11 від 05.08.2011 року, в забезпечення зобов`язання за яким між сторонами було укладено договори забезпечення:

договір застави № 484/31/6-2 від 02.09.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В., зареєстрований в реєстрі за № 2326, предметом якого є рухоме майно в кількості 46 одиниць, наведене в Додатку № 1 до Договору застави, а саме: обладнання та устаткування, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Свободи, будинок 85;

договір застави № 484/31/6-3 від 02.09.2011 року, предметом якого є рухоме майно в кількості 238 одиниць, наведене в Додатку № 1 до Договору застави, а саме: обладнання та устаткування, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, вулиця Свободи, будинок 85.

Перелік майна, що є предметом договорів застави № 484/31/6-2 від 02.09.2011 року та № 484/31/6-3 від 02.09.2011 року, що в свою чергу є підставою вимог у кредиторській та позовній заявах, є тотожними.

Дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши представника позивача, суд дійшов таких висновків, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частина 1 ст. 2 КУзПБ передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУзПБ, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Отже, стаття 7 КУзПБ у сукупності із зазначеними нормами ГПК щодо предметної та виключної підсудності втілюють принцип концентрації справ з метою підвищення ефективності господарського процесу.

Загалом, завдяки концентрації господарського процесу забезпечується його оперативність, яка відповідає динамічності господарського обороту та меті швидкого відновлення порушеного правового господарського порядку.

Визначені частиною другою статті 7 КУзПБ спори розглядаються та вирішуються судом у відокремленому позовному провадженні за правилами ГПК України. Судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій за результатами розгляду заяв, скарг, клопотань, поданих в межах основного провадження у справі про банкрутство, розглядаються судом без застосування усіх стадій судового розгляду, притаманних виключно розгляду справ позовного провадження. Такий підхід повністю відображає конструкції статей 7, 9 КУзПБ щодо порядку розгляду як основної справи про банкрутство, так і спорів, стороною в яких є боржник, які хоча і вирішуються в межах основної справи про банкрутство, проте є справами позовного провадження, відокремленими від основної справи про банкрутство (див. висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/97/20).

Таким чином, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц, від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, від 15.06.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20), постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 921/557/15-г/10, від 06.02.2020 у справі № 910/1116/18, від 12.01.2021 у справі № 334/5073/19).

Верховний Суд неодноразово зауважував, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (див. висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16, постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 911/2043).

Основною метою конкурсного процесу та процедури банкрутства є справедливе, пропорційне та згідно з черговістю задоволення вимог кредиторів, саме тому правове регулювання набуття особами з майновими (грошовими) вимогами до боржника статусу кредиторів у справі про банкрутство, порядок і строки реалізації ними права на судовий захист їх майнових інтересів у справі про банкрутство є визначальними для досягнення зазначеної мети.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що визначення юрисдикції усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц).

У розвиток цієї правової позиції у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20) звернуто увагу на те, що в разі коли наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство на підставі статті 7 КУзПБ, а спір є майновим у розумінні положень цього Кодексу.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Приймаючи справу за позовом з майновими (грошовими) вимогами до боржника, господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, з`ясовує питання щодо заявлення позивачем кредиторських вимог в порядку частини першої статті 45 КУзПБ та, якщо таке право ним не реалізоване, призначає справу позовного провадження до розгляду за правилами ГПК України в межах справи про банкрутство відповідача.

В абзаці другому частини чотирнадцятої статті 39 КУзПБ законодавець імперативно визначив, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними і забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах цього провадження.

За змістом статті 1 КУзПБ забезпеченими є кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Приписами статті 45 КУзПБ стосовно забезпечених кредиторів передбачено, що такі кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах 30-денного строку, визначеного частиною першою статті 45 КУзПБ, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром (частина восьма статті 45 КУзПБ).

Аналіз зазначених приписів приводить до висновку, що законодавець не встановив обов`язку забезпеченого кредитора подати заяву про визнання його грошових вимог, забезпечених заставою майна боржника, для їх задоволення у справі про банкрутство, проте передбачив для забезпеченого кредитора можливість подати таку заяву стосовно забезпечених вимог, а також право на заявлення грошових вимог, які незабезпечені заставою або за відмови від забезпечення, що у цих двох випадках мають бути заявлені кредитором та розглянуті судом за загальними правилами для конкурсних або поточних вимог до боржника.

Тому сам факт подання або неподання забезпеченим кредитором заяви про визнання грошових вимог не може вважатися відмовою позивача від розгляду таких вимог у позовному провадженні або бути підставою для відмови у задоволенні позову з майновими (грошовими) вимогами заставного кредитора до боржника, що за загальним правилом має бути розглянутий в межах справи про банкрутство відповідача в порядку статті 7 КУзПБ.

Водночас, у разі подання такої заяви забезпеченим кредитором саме ухвала про визнання його грошових вимог, забезпечених заставою майна боржника, є підставою для внесення остаточних відомостей щодо розміру цих вимог та предмета забезпечення до реєстру вимог кредиторів боржника, адже за змістом абзаців четвертого, п`ятого частини шостої статті 45 КУзПБ спеціальний закон, за загальним правилом, пов`язує внесення відомостей до реєстру вимог кредиторів саме з ухвалою про визнання (повністю або частково) вимог кредиторів за результатами розгляду їх заяв.

Така ухвала за результатами розгляду вимог кредитора, забезпечених заставою майна боржника, може бути підставою для закриття позовного провадження у справі з майновими (грошовими) вимогами до боржника, повністю або в частині заявлених забезпеченим кредитором позовних вимог на підставі п. 2 ч.1 ст. 175, п. 3 ч.1 ст. 231 ГПК України у випадку тотожності суб`єктного складу, предмета і підстав позову (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 23.09.2021 року у справі № 904/4455/19 та від 15.09.2022 року у справі № 914/2252/20(914/2794/21).

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 2,4,5 ч.1 ст. 175 ГПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: 2) є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) є рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу, прийняте в межах його компетенції в Україні щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого документа на примусове виконання такого рішення; 5) є рішення суду іноземної держави або міжнародного комерційного арбітражу, визнане в Україні в установленому законом порядку, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

Відтак, враховуючи наведені вище положення закону та встановлені обставини справи, оскільки між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав існує таке, що набрало законної сили судове рішення - ухвала суду від 09.11.2017 року про визнання кредиторських вимог ПАТ "Державний ощадний банк України" до ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" у справі № 902/672/16, якою було визнано вимоги банку до боржника, в тому рахунку і ті, що є предметом спору у даній справі, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі № 902/672/16(902/415/16) за позовом АТ "Державний ощадний банк України" до ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет застави та передачу предмета застави в управління, в межах справи №902/672/16, на підставі п.3 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

В силу ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При цьому, оскільки позивачем до суду не було подано відповідного клопотання, судом не вирішується питання щодо повернення судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 18, 73-79, 86, 231 (п. 3 ч. 1), 232-235, 326 ГПК України, суд-

У Х В А Л И В :

1. Закрити провадження у справі № 902/672/16(902/415/16) за позовом АТ "Державний ощадний банк України" до ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай" про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет застави та передачу предмета застави в управління, в межах справи № 902/672/16 про банкрутство ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай".

2. Копію ухвали надіслати на відомі суду електронні поштові адреси: арбітражному керуючому (ліквідатору ТОВ "Торгівельна компанія "Урожай") Демчану О.І. - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АТ "Державний ощадний банк України" - , .

Згідно ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи.