ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/384/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК УКРАЇНА", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП СПЕЦПРОМЕЛЕКТРО", м. Харків
про стягнення 104518,06 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Підприємство з іноземними інвестиціями "АМІК УКРАЇНА", м. Київ звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП СПЕЦПРОМЕЛЕКТРО", м. Харків, в якій просить суд стягнути з відповідача аванс у розмірі 95016,42 грн з ПДВ та штраф у розмірі 10% від суми авансового платежу, що становить 9501,64 грн за договором № 21/334 від 01 березня 2021 року. Також просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 лютого 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/384/23 та ухвалено розгляд справи № 922/384/23 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Процесуальні документи у цій справі (ухвала суду про відкриття провадження у справі) надсилалися всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Позивачем ухвалу суду про відкриття провадження у справі отримано 03 лютого 2023 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Від відповідача повернулась ухвала про відкриття провадження у справі з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Інформації ж про іншу адресу відповідача у суду немає.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).

Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної справи.

Відзиву на позов відповідачем до суду надано не було.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно частини 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно статті 114 Господарського процесуального кодексу України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

01 березня 2021 року між Підприємством з іноземними інвестиціями "АМІК УКРАЇНА" (позивачем, замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПП СПЕЦПРОМЕЛЕКТРО" (відповідачем, виконавцем) було укладено договір підряду №21/334.

Згідно пункту 1.1. договору замовник доручає. а підрядник приймає на себе зобов`язання власними силами і методами, у встановлені договором терміни виконати роботи з облаштування зовнішнього освітлення (роботи) на АЗС 17-06 за адресою: Полтавська область, Пирятинський район, м Пирятин, вул. Червоноармійська, 157 Г; АЗС 21-05 за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 137-А (АЗС, об`єкт) відповідно до Специфікації №1, №2 (додатку №1, №2 до договору). Замовник зобов`язався прийняти завершені роботи на об`єкті та оплатити їх вартість відповідно до умов даного договору.

Відповідно до пункту 1.3.договору найменування виконуваних робіт, а також їх об`єм, перелік всіх необхідних для виконання робіт матеріалів (обладнання), робіт (послуг) та інших витрат підрядника за даним договором зазначаються у Специфікації №1, №2 (додатку №1, №2 до даного договору), яка є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно Специфікації №1 вартість робіт із заміни зовнішнього освітлення на АЗС №17-06 (Пирятинський район, м. Пирятин, вул. Червоноармійська, 157г) становить 60871,04 грн, у тому числі ПДВ 20%.

Відповідно до Специфікації №2 вартість робіт із заміни зовнішнього освітлення на АЗС №21-05 (м. Харків, пр. Московський, 137-а) становить 237541,04 грн, у тому числі ПДВ 20%.

Згідно пункту 3.2. договору та умов Специфікації №1 оплата робіт згідно цієї Специфікації проводиться поетапно, на умовах попередньої оплати, що становить 40% від вартості, указаній в даній Специфікації та складає 24348,42 грн, у тому числі ГІДВ 20%.

Відповідно до пункту 3.2. договору та умов Специфікації №2 оплата робіт згідно цієї Специфікації проводиться поетапно, на умовах попередньої оплати, що становить 40% від вартості, указаній в даній Специфікації та складає 95016,42 грн, в тому числі ПДВ 20%.

Згідно пункту 3.2. договору остаточний розрахунок проводиться замовником за фактично виконанні роботи, шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України (гривні) на поточний рахунок підрядника, який вказаний у реквізит даного договору, на підставі рахунку, наданого замовнику протягом 5 (п`яти) банківські днів з дня підписання сторонами Акту прийому-передачі виконаних робіт.

Матеріали справи свідчать про те, що авансовий платіж за обома Специфікаціями було сплачено замовником 09 березня 2021 року в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень: № 141374455 від 09 березня 2021 року, № 141374456 від 09 березня 2021 року та № 141377873 від 31 березня 2021 року.

Відповідно до Специфікації № 1 термін виконання робіт становить 5 календарних днів з моменту отримання передплати.

Згідно Специфікації № 2 термін виконання робіт становить 45 календарних днів з моменту отримання передплати.

Відповідно до пункту 1.5. договору зобов`язання підрядника по даному договору вважаються виконаними з моменту підписання Сторонами Акту прийому-передачі виконаних робіт, а у випадку необхідності (по заявці замовника) Акту прийому-передачі виконаних робіт по формі КБ-2в та довідки по формі КБ-3.

Згідно умов договору підрядником було виконано роботи за Специфікацією № 1 із заміни зовнішнього освітлення на АЗС № 17-06 (Пирятинський район, м. Пирятин, вул. Червоноармійська, 157г) на суму 60871,04 грн, у тому числі ПДВ 20%, про що сторонами 24 березня 2021 року було підписано відповідний Акт здачі-приймання робіт.

Відповідно до пункту 3.2. договору замовник оплатив виконані за Специфікацією № 1 роботи 31 березня 2021 року, перерахувавши підряднику 36522,62 грн, у тому числі ПДВ 20%.

Таким чином за Специфікацією № 1 сторони виконали свої зобов`язання.

У той же час, у встановлені договором строки роботи за Специфікацією № 2 підрядником не були виконані.

Згідно пункту 8.6 договору у разі розірвання договору чи, якщо підрядник в визначений термін не виконав зазначені роботи, підрядник зобов`язаний здійснити повернення авансового платежу у термін 1 (одного) банківського дня з дати письмового звернення замовника, та сплатити штраф у розмірі 10% від суми авансового платежу.

Оскільки підрядником у визначений договором строк роботи за Специфікацією № 2 не були виконані, замовник 09 листопада 2022 року на підставі частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України, пункту 8.6 договору звернувся до підрядника з вимогою повернути аванс у розмірі 95016,42 грн та сплатити штраф у розмірі 9501,64 грн.

Зазначений лист було направлено підряднику за його місцезнаходженням, зазначеним в договорі, проте цей лист було повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання оскільки адресат відсутній за вказаною адресою.

З огляду на вищезазначене, у зв`язку із невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "ПП СПЕЦПРОМЕЛЕКТРО" зобов`язань перед позивачем, у відповідача виникла заборгованість перед Підприємством з іноземними інвестиціями "АМІК УКРАЇНА" в сумі авансу у розмірі - 95016,42 грн з ПДВ та штрафу у розмірі 9501,64 грн.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Згідно статті 839 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Відповідно до статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Статтею 843 Цивільного кодексу України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Згідно статті 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до частин 1, 2 статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Згідно статті 883 Цивільного кодексу України підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі. Суми неустойки (пені), сплачені підрядником за порушення строків виконання окремих робіт, повертаються підрядникові у разі закінчення всіх робіт до встановленого договором граничного терміну.

Відповідно до статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк І термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання І неналежне виконання).

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, установлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки.

В силу частини другої статті 20 Господарського кодексу України захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до приписів статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 165, 196, 201, 208-210, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПП СПЕЦПРОМЕЛЕКТРО" (61001, м. Харків, вул. Смольна, 30, ) на користь Підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК УКРАЇНА" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 68, ) аванс у розмірі 95016,42 грн з ПДВ, штраф у розмірі 10% від суми авансового платежу, що становить 9501,64 грн за договором № 21/334 від 01 березня 2021 року та 2684,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "04" квітня 2023 р.

Суддя П.В. Хотенець