ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

11.04.2023 Справа № 905/473/16

за заявою ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; Email: ІНФОРМАЦІЯ_1 ),

про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України

стягувач: Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Південкомбанк" (адреса: 04112, м.Київ, Соломянська площа, 2) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" Штогріної І.В., м. Донецьк,

боржник 1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "ДІНО" (адреса: 08132, Київська область, м.Вишневе, вул.Жовтнева, буд.8),

боржник 2: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ),

про стягнення за виконавчим документом, виданим на примусове виконання рішення третейського суду

Суддя Величко Н.В.

Секретар судового засідання Зеленський Б.О.

учасники справи не з`явились

ВСТАНОВИВ:

27.02.2023 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява б/н від 14.02.2023 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, в якій останній просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 14.06.2019 у справі № 905/473/16 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - громадянина України ОСОБА_1 до повного виконання зобов`язань за наказом Господарського суду Донецької області від 16.02.2016 у справі № 905/473/16.

Ухвалою від 28.02.2023 призначено вказану заяву до розгляду у судовому засіданні на 14.03.2023; визнано явку представників учасників справи у судове засідання не обов`язковою; зобов`язано Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві у строк до 07.03.2023 надати суду відзив на заяву ОСОБА_1 та належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 16.02.2016 у справі № 905/473/16. Повідомлено учасників справи, що участь у судовому засіданні можлива для них виключно в режимі відеоконференції, у порядку, передбаченому ст. 197 Господарського процесуального кодексу України, та відбудеться лише за умови наявності об`єктивних обставин, які забезпечать безпеку проведення судового засідання у приміщенні Господарського суду Донецької області. Роз`яснено учасникам справи їх право подавати до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності за наявними матеріалами в порядку частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ухвали від 14.03.2023 у цій справі оголошено перерву у судовому засіданні до 11.04.2023, визнано явку в судове засідання учасників провадження необов`язковою, зобов`язано Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві виконати вимоги ухвали від 28.02.2023 у справі № 905/473/16 у строк до 04.04.2023.

На виконання розпорядження голови Господарського суду Донецької області від 30.01.2023 №1-р «Про відправку вихідної кореспонденції», вказана вище ухвала надіслана на електронні адреси учасників справи, повідомлені ними та відомі з державних реєстрів, що веде Мінюст, а саме: Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1 на E-mail отримувача: ; ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно.

Додатково для учасників справи розміщено оголошення на офіційній сторінці Господарського суду Донецької області веб-порталу Судова влада України.

Також, всі судові рішення у цій справі оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень України офіційного вебпорталу Судова влада України, відомості якого є офіційними та загальнодоступними для цілодобового та безоплатного перегляду відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень».

Отже, суд вжив всіх можливих заходів для повідомлення учасників провадження про дату, час та місце судового засідання.

20.03.2023 до суду від Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 50524586 (вх.№2321/23). Відзив на заяву боржника не подано, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомлено.

Від представника боржника-2 адвоката Костишеної Вікторії Леонідівни надійшла заява б/н від 10.04.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції згідно ст. 197 ГПК України, яка ухвалою суду від 10.04.2023 відхилена.

З огляду на необхідність розгляду господарської справи впродовж розумних строків в контексті встановлених п. 1 статті 6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року гарантій, враховуючи вжиття судом всіх можливих заходів для належного повідомлення учасників справи про розгляд заяви боржника-2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та достатність часу, наданого учасникам справи для висловлення своєї правової позиції по суті спору та подання доказів на підтвердження власних аргументів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, а також те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов`язковою, суд вважає, що є підстави для розгляду заяви боржника-2 по суті за наявними матеріалами.

З огляду на обставини, пов`язані з військовою агресією Російської Федерації, у тому числі введенням воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, та його продовження Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022р. №133/2022, від 22.04.2022р. №259/2022, від 17.05.2022р. №341/2022, від 12.08.2022р. №573/2022, від 07.11.2022р. №757/2022, від 06.02.2023р. №58/2023, затверджених відповідними Законами України, до 20.05.2023, відповідно продовжено особливий режим роботи Господарського суду Донецької області, запроваджений розпорядчими актами керівництва суду (наказ від 28.02.2022 № 20, розпорядження від 15.04.2022 № 9-р та рішення зборів суддів Господарського суду Донецької області №2 від 13.06.2022), справа розглядається у розумний строк.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 б/н від 14.02.2023 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та матеріали справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

За приписами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За приписами ст. 337 ГПК України:

- тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення (ч. 1);

- тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею (ч. 2);

- суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення (ч. 3).

Порядок забезпечення позову та скасування заходів забезпечення позову врегульовано главою 10 ГПК України.

Відповідно до частин 1, 4 статті 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ураховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

З матеріалів справи відомо, що ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.02.2016 по справі № 905/473/16 задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду. Постановлено видати виконавчий документ на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації "Юристи Донбасу" від 22.05.2014 по справі № 4/165 та розподілено судові витрати.

На виконання цієї ухвали 16.02.2016 судом видані відповідні накази, у тому числі й наказ про примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації "Юристи Донбасу" від 22.05.2014 по справі № 4/165 про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "ДІНО" та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" в особі Київської філії Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" 2678713,16 грн. - заборгованість по кредиту, 697738,74 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 261098,39 грн. - пені, а також третейський збір в розмірі 36375,50 грн.

Вказаний наказ пред`явлено на примусове виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, за постановою державного виконавця від 18.03.2016 відкрито виконавче провадження №50524586.

Стягувачем за цим виконавчим провадженням є Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Південкомбанк" в особі Київської філії Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк", боржником - ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.06.2019 у справі № 905/473/16, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.08.2019, задоволено подання вих.№50524586/2 від 06.06.2019 заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - громадянина України ОСОБА_1 на строк до повного виконання ним зобов`язань за наказом Господарського суду Донецької області від 16.02.2016 у справі № 905/473/16.

Постановляючи вказану ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, судом встановлено факт ухилення ОСОБА_1 від добровільного виконання своїх зобов`язань та рішення суду, зокрема: в строк наданий боржнику для самостійного виконання, рішення суду не виконано; не надано державному виконавцю автомобіль Jaguar X-type, номер кузова НОМЕР_2 , номер державної реєстрації НОМЕР_3 для проведення його опису та арешту; не надано державному виконавцю документи, необхідні для проведення визначення ринкової вартості майна, у тому числі корпоративних прав боржника у Товаристві з обмеженою відповідальністю «СІБУД», ; будучи керівником ТОВ «Кам`янка Глобал Вайн», , боржник проігнорував виконання постанови від 15.01.2019 про звернення стягнення на доходи боржника; не виконав жодної вимоги державного виконавця; боржник протягом 2017 - 2019 років систематично перетинав державний кордон України за відсутністю підтверджених доходів, а у разі виїзду за кордон боржника у виконавчому провадженні №50524586 - виконання рішення суду буде ускладненим або взагалі не можливим.

З відомостей автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо виконавчого провадження 50524586 (веб-сторінка https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors) та матеріалів цього виконавчого провадження судом встановлено, що згідно постанови від 08.01.2020 Відділом примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), як правонаступником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві, прийнято до виконання виконавче провадження (виконавчий документ).

Згідно постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 27.07.2022 ВП № 50524586 державним виконавцем при примусовому виконанні наказу суду від 16.02.2016 по справі № 905/473/16 внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість «Категорія стягнення: стягнення коштів» зазначено «Категорія стягнення: документ, що не підпадає під згадані категорії».

За відомостями інформації про виконавче провадження ВП 50524586 автоматизованої системи виконавчих проваджень в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень станом на 11.04.2023 значиться: Боржник - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), фізична особа; Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "СІБУД" (), юридична особа; Стягувач: Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Південкомбанк" в особі Київської філії Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" (), юридична особа.

Станом на 11.04.2023 наказ Господарського суду Донецької області від 16.02.2016 по справі № 905/473/16 про примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації "Юристи Донбасу" від 22.05.2014 по справі № 4/165 не виконано.

Звертаючись до суду із заявою б/н від 14.02.2023 боржник - ОСОБА_1 вказує на те, що у виконавчому провадженні здійснюються дії щодо звернення стягнення на майно боржника, які не залежать від волі боржника і на які боржник не впливає (тобто обмеження та позбавлення власності на майно боржника), то потреба у додатковому забезпеченні виконання судового рішення шляхом обмеження права на пересування боржника вважає неспівмірним заходом з реалізацією відповідного права на свободу пересування. Втручання в реалізацію його прав на безперешкодне переміщення, вчинення інших безпідставних дій виконавчою службою не має на меті гарантування повернення боргу. Адже, блокування діяльності підприємства (ТОВ «СІБУД», ), здійснене без будь-яких правових підстав, зумовлює втрату цим підприємством прибутку, неотримання дивідендів власником - ОСОБА_1 , знецінення ринкової привабливості частки учасника ОСОБА_1 у розмірі 100% від загального розміру капіталу ТОВ «СІБУД», яка тривалий час обтяжена арештом без будь-яких реальних дій виконавця на її продаж для погашення боргу. Заявник вважає, що існують підстави для скасування застосованих судом обмежень у праві виїзду за межі України.

На підтвердження аргументів до заяви додано: постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.03.2016 № ВП 50524586, роздруківку інформації з автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо виконавчого провадження 50524586, агентський договір № 22-07 від 22.07.2019 між ТХТ Острава ЦЗ (резидент Чеської республіки) та ТОВ «СІБУД», звіт за агентським договором № 22-07 від 22.07.2019, інвойс №1 від 31.07.2019 до агентського договору № 22-07 від 22.07.2019, платіжне доручення від 01.08.2019 до інвойсу, копії яких долучено до справи.

Відповідно до частини першої статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною волею. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в країну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Суд враховує, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, може полягати як в активних діях (нез`явлення на виклики державного виконавця, приховування майна, доходів, тощо), так і в пасивних діях (невжиття будь-яких заходів для виконання обов`язку сплатити кошти).

Накладення на заявника заборони залишати територію країни відповідає нормам національного законодавства.

Суд враховує, що виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 16.02.2016 по справі № 905/473/16 триває з 18.03.2016 по теперішній час, тобто більше 7 (сім) років, з них понад 3 (три) роки триває тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Проте, у матеріалах цієї справи відсутні докази вчинення дій ОСОБА_1 щодо повного чи часткового виконання рішення суду, у тому числі шляхом перерахування суми боргу безпосередньо на рахунки стягувача або на рахунок управління державної виконавчої служби.

Питання збитків ТОВ «СІБУД» не є предметом розгляду у даній справі, вказана юридична особа не є стороною у справі.

Суд зазначає, що обмеження, застосовані ухвалою від 14.06.2019 у справі № 905/473/16 є тимчасовими (до виконання рішення суду у цій справі) та стосуються виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1 і не порушують його прав на переміщення територією України та прав на працю на території України.

У той же час суд враховує, що у відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Як вже зазначалось, чинним законодавством передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного виконавця, яким ініційовано встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

У цій справі державним виконавцем не надано доказів вжиття заходів після 14.06.2019 з перевірки майнового стану боржника ОСОБА_1 , не надано доказів ухилення боржника від виконання вимог державного виконавця.

Як свідчать відомості автоматизованої системи виконавчих проваджень і надані матеріали виконавчого провадження ВП №50524586, після задоволення ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.06.2019 у справі № 905/473/16 подання заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві вих.№ 50524586/2 від 06.06.2019 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , державним виконавцем не вчинялись виконавчі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для погашення боргу за рахунок виявлених майнових активів боржника.

Отже, такий захід як тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України у даній справі виявився неефективним заходом для виконання судового рішення.

Протилежного державним виконавцем не доведено.

За таких обставин, вжитий ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.06.2019 у справі № 905/473/16 захід у вигляді тимчасового обмеження громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) у праві виїзду за межі України до повного виконання зобов`язань за наказом господарського суду Донецької області від 16.02.2016 по справі № 905/473/16 про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА «ДІНО» та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПІВДЕНКОМБАНК» в особі Київської філії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПІВДЕНКОМБАНК» 2678713,16 грн. заборгованості по кредиту, 697738,74 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 261098,39 грн. пені, а також третейський збір в розмірі 36375,50 грн. - підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 114, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 б/н від 14.02.2023 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) у праві виїзду за межі України до повного виконання зобов`язань за наказом Господарського суду Донецької області від 16.02.2016 по справі № 905/473/16 про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА «ДІНО» та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПІВДЕНКОМБАНК» в особі Київської філії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПІВДЕНКОМБАНК» 2678713,16 грн. заборгованості по кредиту, 697738,74 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 261098,39 грн. пені, а також третейський збір в розмірі 36375,50 грн., вжите ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.06.2019 у справі № 905/473/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття (підписання) 11.04.2023 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.В. Величко