ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/215/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду розглянув справу за позовом Комунального підприємства "Теплокомуненерго" міста Монастирище, Черкаська область, м.Монастирище, вул.Соборна,122-1 (фактична адреса: Черкаська область, м.Монастирище, вул.Суворова,3)

до фізичної особи-підприємця Григораш Наталії Олексіївни, АДРЕСА_1

про стягнення 26618,44 грн заборгованості,

без участі представників сторін.

Комунальне підприємство "Теплокомуненерго" міста Монастирище звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до фізичної особи-підприємця Григораш Наталії Олексіївни з вимогами про стягнення 26618,44 грн заборгованості за спожиті у період з 01.11.2020 до 01.10.2022 послуги за договором купівлі-продажу теплової енергії від 191.11.2018 №82-ТІ, а також відшкодування судових витрат у сумі 10736,00 грн судового збору.

Сторони належно повідомлені про час і місце проведення засідання. Представники сторін в засідання суду не з`явились. Участь представників обов`язковою не визнавалась. Справа розглянута за наявними доказами та матеріалами.

За результатами судового розгляду прийнято рішення, вступна та резолютивна частина якого приєднана до справи без їх проголошення відповідно до приписів ст.ст.233, 240 ГПК України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

19.11.2018 між КП "Теплокомуненерго" (позивач, стягувач, кредитор) та ФОП Григораш Н.О. (відповідач, споживач, боржник) був укладений договір купівлі-продажу теплової енергії №82-ТІ на опалення нежитлового приміщення кафебару в багатоквартирному житловому гуртожитку по вул.Соборна,5 с.Нове Місто (а.с.17-20).

23.10.2020 відповідачеві (на його юридичну адресу) направлено для підписання два примірники договору на послуги з постачання теплової енергії на вказаний об`єкт бару, але договір не підписаний відповідачем та не повернутий постачальнику послуг (а.с.21-24).

В період з 01.11.2020 по 01.10.2022 позивачем надавались послуги постачання теплової енергії на об`єкт відповідача кафе-бар у багатоквартирному житловому гуртожитку по вул.Соборна,5 с.Нове Місто Уманського району Черкаської області.

Відмови у отримання послуги, претензії по якості послуг, заяви про припинення постачання теплової енергії від відповідача постачальнику послуги - не надходили.

На приміщення кафе-бару встановлено вузол обліку теплової енергії з 2008 року (а.с.28-30).

Постачання теплової енергії в приміщення бару здійснювалось централізовано через єдину внутрібудинкову систему. В будинку утворено ОСББ і прийнято колективне рішення про встановлення теплового лічильника як вузол комерційного обліку тепла.

Прийнято також рішення співвласниками житла про обрання моделі індивідуальних договорів на споживання теплової енергії та здійснення поточного обслуговування системи опалення будинку. Приміщення відповідача є складовою частиною будинку (а.с.77-79).

Позивач пройшов численні перевірки контролюючими органами Північне міжобласне територіальне відділення АМКУ України, ГУ Держпродспоживслужби в Черкаській області щодо індивідуальних договорів споживачів тепла з постачальником послуг. Порушення законодавства в діях позивача не виявлені (а.с.80-83).

Нежитлові приміщення відповідача (кафе-бар) не відключені від мережі централізованого опалення. Виставлені відповідачеві розрахунки на оплату послуг не оплачені (рахунок-фактура №СФ-0000789 від 30 листопада 2020 на суму 1118,53 грн (з ПДВ) та акт теплового навантаження за листопад 2020 а.с.33, з доказами відправки;

рахунок-фактура №СФ-0000914 від 31 грудня 2020 на суму 1621,99 грн (з ПДВ) та акт теплового навантаження за грудень 2020 а.с.34, з доказами відправки;

рахунок-фактура №СФ-0000108 від 31 січня 2021 на суму 1821,34 грн (з ПДВ) та акт теплового навантаження за січень 2021 а.с.35, з доказами відправки;

рахунок-фактура №СФ-0000216 від 28 лютого 2021 на суму 1800,85 грн (з ПДВ) та акт теплового навантаження за лютий 2021 а.с.36, з доказами відправки;

рахунок-фактура №СФ-0000324 від 31 березня 2021 на суму 1628,78 грн (з ПДВ) та акт теплового навантаження за березень 2021 а.с.37, з доказами відправки;

рахунок-фактура №СФ-0000421 від 30 квітня 2021 на суму 475,13 грн (з ПДВ) та акт теплового навантаження за квітень 2021 а.с.38, з доказами відправки;

рахунок-фактура №СФ-0000500 від 31 травня 2021 на суму 30,12 грн абонентське обслуговування (з ПДВ) а.с.39;

рахунок-фактура №СФ-0000578 від 30 червня 2021 на суму 73,25 грн абонентське обслуговування (з ПДВ) а.с.40, з доказами відправки;

рахунок-фактура №СФ-0000666 від 31 липня 2021 на суму 31,70 грн абонентське обслуговування (з ПДВ) а.с.41, з доказами відправки;

рахунок-фактура №СФ-0000753 від 31 серпня 2021 на суму 31,70 грн абонентське обслуговування (з ПДВ) а.с.42, з доказами відправки;

рахунок-фактура №СФ-0000839 від 30 вересня 2021 на суму 73,26 грн абонентське обслуговування (з ПДВ) а.с.43, з доказами відправки;

рахунок-фактура №СФ-0000916 від 31 жовтня 2021 на суму 438,17 грн (з ПДВ) та акт теплового навантаження за жовтень 2021 а.с.44, з доказами відправки;

рахунок-фактура №СФ-0001034 від 30 листопада 2021 на суму 3926,38 грн (з ПДВ) та акт теплового навантаження за квітень 2021 а.с.45, з доказами відправки;

рахунок-фактура №СФ-0001153 від 31 грудня 2021 на суму 2169,36 грн (з ПДВ) та акт теплового навантаження за листопад 2021 а.с.46, з доказами відправки;

рахунок-фактура №СФ-0000101 від 31 січня 2022 на суму 4010,03 грн (з ПДВ) та акт теплового навантаження за січень 2022 а.с.47, з доказами відправки;

рахунок-фактура №СФ-0000209 від 28 лютого 2022 на суму 2512,00 грн (з ПДВ) та акт теплового навантаження за лютий 2022 а.с.48, з доказами відправки;

рахунок-фактура №СФ-0000316 від 31 березня 2022 на суму 3907,46 грн (з ПДВ) та акт теплового навантаження за березень 2022 а.с.49, з доказами відправки;

рахунок-фактура №СФ-0000402 від 30 квітня 2022 на суму 706,76 грн (з ПДВ) та акт теплового навантаження за квітень 2022 а.с.50, з доказами відправки;

рахунок-фактура №СФ-0000481 від 31 травня 2022 на суму 31,70 грн абонентське обслуговування (з ПДВ) а.с.51, з доказами відправки;

рахунок-фактура №СФ-0000558 від 30 червня 2022 на суму 73,26 грн абонентське обслуговування (з ПДВ), Рахунок-фактура №СФ-0000642 від 31 липня 2022 на суму 31,70 грн абонентське обслуговування (з ПДВ) а.с.52, з доказами відправки;

рахунок-фактура №СФ-0000718 від 31 серпня 2022 на суму 31,70 грн абонентське обслуговування (з ПДВ),

рахунок-фактура №СФ-0000796 від 30 вересня 2022 на суму 73,26 грн абонентське обслуговування (з ПДВ) а.с.53, з доказами відправки).

Станом на 01.10.2022 заборгованість відповідача з отриманих послуг теплопостачання складає 26618,44 грн, що є предметом спору.

Позивачем виконано розрахунок розподілу витрат тепла на ОСББ та приміщення кафе-бару відповідача (а.с.31-32).

Початок та закінчення опалювального сезону встановлено на підставі відповідних рішень органу місцевого самоврядування на 2019-2022 роки (а.с.59-61).

Тариф на теплопостачання Комунальному підприємству "Теплокомуненерго" встановлено та затверджено і відкориговано відповідними рішеннями ради на відповідний опалювальний сезон (а.с.62-71).

Абонентська плата за обслуговування споживачів теплопостачання встановлена з жовтня 2020 року наказом по КП "Теплокомуненерго" №39 від 01.09.2020 (а.с.74-76).

Відповідач вимоги заперечує. Заявляє, що діяльність приватного підприємця припинена з 19.04.2021, а договір з постачальником тепла вважає припиненим у зв`язку з ліквідацією фізичної особи-приватного підприємця. Просить у задоволенні позову відмовити повністю. Подані письмові заперечення проти позову, документи та розрахунки позивача не спростовані, свого розрахунку вимоги не надано.

Інших документів чи доказів у справу не подано.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Позивач звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги теплопостачання об`єкту та відшкодування судових витрат.

Позивач є самостійною юридичною особою, суб`єктом господарської діяльності, зареєстрований в установленому порядку з внесенням реєстраційних даних в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (ЄДРПОУ) з присвоєнням ідентифікаційного коду та визначенням видів господарської діяльності. Позивач є ліцензованим постачальником теплової енергії на об`єкти міста Монастирище.

Відповідач до 19.04.2021 був суб`єктом господарської діяльності на ринку послуг України, з присвоєнням ідентифікаційного номеру та внесенням реєстраційних даних до ЄДРПОУ. Відповідач є власником спірної нерухомості вбудованого приміщення кафе-бару в багатоквартирному житловому будинку по вул.Соборна,5 в с.Нове Місто. Відповідач має право на використання всього власного майна у підприємницькій діяльності.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Позивач заперечив отримання оплати наданих послуг з теплопостачання об`єкту відповідача протягом 01.11.2020-01.11.2022 вбудованого приміщення кафе-бару в структурі багатоквартирного житлового будинку по вул.Соборна,5 с.Нове Місто Уманського району.

Обґрунтування позивачем позовних вимог (а.с.1-4):

Взаємовідносини сторін ґрунтуються на умовах договору купівлі-продажу теплової енергії від 19.11.2018 №82-ТІ;

приписах ст.13 Конституції України власність зобов`язує;

положеннях глави 54 ЦК України "Купівлі-продаж";

положеннях глави 63 ЦК України "Послуги. Загальні положення";

положеннях ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" та обов`язковість укладання договорів на надання комунальних послуг на підставі Закону;

положеннях ЗУ "Про теплопостачання";

положеннях ЗУ "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку";

положеннях ЗУ "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання";

положеннях Постанови КМУ від 21.08.2019 №808 "Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг";

положеннях Постанови КМУ від 21.08.2019 №830 "Про затвердження правил надання послуг з постачання теплової енергії";

положеннях Постанови КМУ від 10.11.2021 №1209 "Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію, послуги постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із зміною ціни природного газу";

положеннях наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315 "Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг"

Застосування судом норм права до спірних відносин:

Позивач обґрунтовує свій позов на вимогах Закону про оплату споживачем отриманих та спожитих послуг теплопостачання (енергопостачання), незалежно від укладання окремого письмового договору з виконавцем послуг. Взаємовідносини сторін ґрунтуються на вимогах Закону, тобто сторони перебувають у абсолютних правовідносинах, які охоплюються положеннями змішаного договору постачання енергоносіїв замкнутими енергосистемами приписи гл.54 ЦК України та положеннями надання та споживання послуг приписи гл.63 ЦК України.

Припинення господарської чи підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Григораш Н.О. з 19.04.2021 не змінює підсудності спору, оскільки зобов`язання по оплаті наданих та спожитих послуг теплопостачання власного кафе-бару у відповідача виникло з 01.11.2020. При цьому відповідач невірно оцінює припинення ним підприємницької діяльності з підміною поняття "ліквідації юридичної особи", адже фізична особа Григораш Н.О. продовжує свою діяльність як громадянин, та використовує власне майно для своїх потреб чи отримання прибутку. Відповідачем не надано доказів припинення діяльності кафе-бару по вул.Соборна,5 в с.Нове Місто, чи переведення цих нежитлових приміщень в житлові тощо.

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

В даному спорі суд застосовує принцип вірогідності доказів та вважає, що подані позивачем докази не спростовані відповідачем, не заперечені ним у належний спосіб, а тому є більш вірогідними для доведення заборгованості відповідача перед позивачем за надані та спожиті послуги теплопостачання кафе-бару відповідача.

Позовні вимоги підлягають до задоволення. Належить стягнути з відповідача на користь позивача 26618,44 грн заборгованості за теплопостачання та абонентське обслуговування, що є предметом спору.

Суд зазначає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права відповідно до приписів ст.ст.15-16 ЦК України. Суд враховує право позивача на самозахист свого порушеного права від необмеженого кола осіб.

Суд погоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах ВС у справі №925/1150/16 від 06.03.2018, ВСУ у справі №6-1706цс15 від 11.11.2015, та враховує їх при прийнятті рішення у даній справі.

Суд при прийнятті рішення також враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до приписів ст.ст.129-130 ГПК України судові витрати при повному задоволенні позову належить покласти на відповідачів повністю за мінімальною ставкою (2684,00 грн).

Надмірно сплачений судовий збір може бути повернуто з державного бюджету платнику лише за його письмовою заявою. Таких заяв суду не надходило.

Керуючись ст.ст.129, 130, 185, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 , номер рахунку в банку невідомий)

на користь Комунального підприємства "Теплокомуненерго" (Черкаська область, м.Монастирище, вул. Суворова,3, , номер рахунку в банку невідомий)

26618,44 грн заборгованості, 2684,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 03.04.2023.

Суддя Г.М.Скиба