номер провадження справи 22/28/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2023 Справа № 908/379/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,

Розглянувши без повідомлення (виклику) учасників справи матеріали справи № 908/379/23

за позовом: Концерну Міські теплові мережі (бул. Гвардійський, буд. 137, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69091, фактична адреса: вул. Святого Миколая, буд. 79а, м. Запоріжжя, 69002)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Андрєєва Андрія Яковича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 11 491,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача

07.02.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 13/юр від 19.01.2023) Концерну Міські теплові мережі до Фізичної особи-підприємця Андрєєва Андрія Яковича про стягнення 10605,39 грн. основного боргу; 650,28 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з травня 2021 по січень 2022; 236,17 грн. 3% річних, нарахованих за період з 25.04.2021 по 01.02.2022.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 502000 від 01.09.2006. Борг виник за період: березень 2021 квітень 2021, жовтень 2021.

20.03.2023 надійшла відповідь на відзив. Позивач 27.09.2022 надсилав на адресу відповідача вимогу щодо погашення заборгованості за теплову енергію, а також рахунки та акти. Жодних заперечень від відповідача не надходило. У спірний період відповідачем було сплачено 2000,00 грн., також, у позовному періоді було зараховано 59,53 грн. від оплати за 07.12.2020. Оплати за квитанціями від 12.12.2022, від 13.01.2023 були сплачені за постачання теплової енергії по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: кв. 53 по вул. Гоголя, буд. 163, а не за теплову енергію за договором № 502000, тому дані оплати не можуть бути враховані як сплата заборгованості за договором № 502000.

20.03.2023 надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. Просить стягнути з відповідача на користь позивача 8605,39 грн. основного боргу, 650,28 грн. інфляційних втрат, 236,17 грн. 3% річних.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача

14.03.2023 від відповідача надійшла відповідь на ухвалу від 13.02.2023, що по суті є відзивом на позовну заяву. У задоволенні позову просив відмовити, зазначав про зобов`язання погашення заборгованості. Вказав, що позов необхідно відхилити, оскільки неможливо коректно визначити суму заборгованості у зв`язку з відсутністю актів виконаних робіт з підписами споживача, також немає акту взаєморозрахунків між сторонами, що підписані обома сторонами. Відсутні рахунки за спожиту теплову енергію по кожному місяцю окремо, як це передбачено договором № 50200 від 01.09.2006. Позивачем не враховано здійснення платежів з погашення заборгованості. На даний час сплачено 4000,00 грн. п`ятьма платежами. ФОП Андрєєв А.Я. не працює з початку війни, але намагається розраховуватися з позивачем.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

3. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 07.02.2023 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/379/23 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.02.2023 суддею Ярешко О.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/379/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Ухвалено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. Встановлено відповідачу строк для подання до суду: - відзиву на позов із доказами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; - заперечень на відповідь на відзив з документами, що підтверджують надіслання заперечень і доданих до нього доказів іншим учасникам справи - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Встановлено позивачу строк для подання до суду: відповіді на відзив із документами, що підтверджують надіслання відповіді на відзив і доданих до неї доказів іншим учасникам справи - протягом 5 днів з дня отримання відзиву.

Ухвала суду 13.02.2023 отримана особисто відповідачем 06.03.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Заява позивача про зменшення розміру позовних вимог, що надійшла до суду 20.03.2023, прийнята судом до розгляду на підставі ст. 46 ГПК України.

Оскільки розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилося.

Рішення по суті ухвалено судом 10.04.2023.

4. Обставини справи, встановлені судом та докази що їх підтверджують

01.09.2006 між Концерном Міські теплові мережі (теплопостачальна організація, позивач) та Приватним підприємцем Андрєєвим Андрієм Яковичем (споживач, відповідач) укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 502000.

Відповідно п. 1.1 договору, теплопостачальна організація (позивач) бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу (відповідачу), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами).

Згідно з п. 2.1 договору, теплова енергія відпускається споживачу в Гкал згідно з Додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляцію - на протязі опалювального періоду; підігрів води протягом року; кондиціювання - по замовленню споживача; інші технологічні потреби - по замовленню споживача.

Пунктом 3.2.6 договору передбачено, що споживач зобов`язаний виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах та терміни, які передбачені договором.

Теплопостачальна організація, відповідно до п. 4.1.1 договору, зобов`язана відпускати споживачу теплову енергію в гарячій воді за договором купівлі-продажу.

Відповідно до п. 5.1 договору, облік споживання теплової енергії на потреби опалення та гаряче водопостачання проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом.

Згідно з п.п. 6.1 6.3, 6.6 6.7.2 договору, розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій формі відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін), діючих на час розрахунків та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за теплову енергію проводиться шляхом перерахування грошових коштів у розрахунковому періоді на поточний рахунок теплопостачальної організації. Остаточні розрахунки за відпущену у розрахунковому періоді теплову енергію здійснюються споживачем на підставі акту приймання-передачі теплової енергії у термін до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації за адресою: вул. Новокузнецька, 29-40, документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ); акт звіряння розрахунків (за вимогою споживача). Отриманий акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі п`яти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається: при отриманні нарочним дата вручення представнику споживача; при направленні рекомендованим листом дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа по місту 3 дні, по області 5 днів, по Україні - 7 днів. В разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в акті, споживач зобов`язаний надати теплопостачальній організації нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного акту з додаванням відповідних документів та погодити з теплопостачальною організацією всі розбіжності у встановлений п. 6.6.1 договору строк. У разі неотримання теплопостачальною організацією акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні у встановлений договором термін, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Згідно п.п. 10.1, 10.4, договір діє з 01.09.2006 до 01.09.2007. Договір вважається продовженим на кожний наступний рік від дати, вказаної у п. 10.1, якщо не відбулася ні одна із обставин, вказаних у п. 10.2.

Згідно додатку № 1а до договору, теплова енергія поставляється на об`єкт за адресою: вул. Санітарна, буд. 25; комп. центр Новокузнецька, 29/39; 40.

Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Андрєєву А.Я. на праві власності належить нежиле приміщення 40 по вул. Новокузнецькій, буд. 29 у м. Запоріжжі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов договору відпустив відповідачу теплову енергію (опалення) на загальну суму 10664,92 грн. відповідно до актів приймання-передачі теплової енергії:

- акт від 31.03.2021 за березень 2021 року на суму 9892,99 грн.;

- акт від 30.04.2021 за квітень 2021 року на суму 202,49 грн.

- акт від 31.10.2021 за жовтень 2021 року на суму 569,44 грн.

Позивачем були виписані відповідні рахунки на оплату отриманої відповідачем теплової енергії.

Заперечень на акти відповідачем не надано, акти залишились з його боку не підписаними.

Як зазначив позивач у позовній заяві, відповідачем здійснено часткову оплату за надані послуги у розмірі 59,53 грн.

Позивач надіслав 27.09.2022 відповідачу письмову вимогу від 21.09.2022 № 194/44 про сплату заборгованості в сумі 10605,39 грн., що виникла за договором № 502000, разом з актами та рахунками. Відповідь на вимогу в матеріалах справи відсутня.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.

За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Як передбачено ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у встановлений строк.

Згідно позовної заяви, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором № 502000 у сумі 10605,39 грн. (10664,92 грн. (сума наданих послуг у період: березень квітень 2021, жовтень 2021) 59,53 грн. (зараховано суму з оплати за теплову енергію за 2020, що зроблена 07.12.2020).

Відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог, що прийнята судом до розгляду, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором № 502000 у сумі 8605,39 грн.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачем 16.01.2023 оплачено 1000,00 грн. з призначенням платежу: «оплата за теплову енергію»; 20.02.2023 оплачено 500,00 грн. з призначенням платежу: «оплата за теплову енергію»; 10.03.2023 оплачено 500,00 грн. з призначенням платежу: «оплата за теплову енергію».

Вказана сума оплати в загальному розмірі 2000,00 грн. зарахована позивачем в оплату за теплову енергію, поставлену у березні 2021.

Відтак, заборгованість склала 8605,39 грн.

Згідно відповіді на відзив, оплати за квитанціями від 12.12.2022, від 13.01.2023 були сплачені за постачання теплової енергії по особовому рахунку № 20107582 за адресою: кв. 53 по вул. Гоголя, буд. 163, а не за теплову енергію за договором № 502000, тому дані оплати не можуть бути враховані як сплата заборгованості за договором № 502000.

Відповідачем до відзиву долучено копії дублікатів квитанцій від 12.12.2022, від 13.01.2023 на суму 1000,00 грн. кожна з призначенням платежу: «постачання теплової енергії по о/р 2010782, адреса - вул. Гоголя, буд. 163, кв. 53, Запоріжжя, Андрєєва Інна Андріївна».

Підставою позову у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості за договором № 502000 від 01.09.2006 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді. Згідно додатку № 1а до даного договору, теплова енергія поставляється на об`єкт за адресою: комп. центр вул. Новокузнецька, 29/39; 40.

У відповідності до пункту 6.5 договору, при перерахуванні коштів за теплову енергію у платіжному документі споживач повинен зазначати район міста, номер та дату даного договору. За наявності заборгованості за даним договором теплопостачальна організація зараховує кошти, що надійшли від споживача, як погашення заборгованості за теплову енергію, відпущену у минулі періоди.

Відтак, суд не приймає до уваги зазначення відповідачем того, що сума 2000,00 грн. за вказаними дублікатами квитанцій від 12.12.2022, від 13.01.2023, має бути врахована в погашення заборгованості за договором № 502000 від 01.09.2006.

Щодо не підписання відповідачем, як споживачем, актів приймання-передачі теплової енергії за спірний період, а також відсутність підписаного сторонами акту взаєморозрахунків, суд зазначає, що саме відповідач за умовами договору № 502000 повинен підписати акт приймання-передачі теплової енергії, а за наявності заперечень, надати позивачу вказані заперечення.

Доказів звернення відповідача до позивача з запереченнями щодо даних, зазначених в актах за березень, квітень, жовтень 2021, суду не надано. У відзиві відповідачем не зазначено, що він має такі заперечення та висловлював їх позивачу.

Відповідно до п. 6.6 договору, акт звіряння розрахунків надається на вимогу споживача.

Доказів звернення відповідача до позивача з вимогою надання акту взаєморозрахунків в матеріалах справи відсутні. Суд зазначає, що відповідач, як сторона договору № 502000, мав право надіслати позивачу складений ним акт звіряння розрахунків.

Згідно з частиною першою статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно зі статтею 74 ГПК України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів погашення заявленої до стягнення суми заборгованості матеріали даної справи не містять та сторонами не подані.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 8605,39 грн. основного боргу є обґрунтованою та доведеною, підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних та інфляційних втрат заявлені позивачем обґрунтовано.

Розрахунок інфляційних втрат судом перевірений та визнається неправильним, оскільки містить арифметичні помилки в частині вирахування сукупного індексу інфляції. Згідно перерахунку суду, інфляційні втрати в межах заявленого позивачем періоду склали 646,46 грн., які стягуються з відповідача на користь позивача. У стягненні 3,82 грн. інфляційних втрат судом відмовляється у зв`язку з необґрунтованістю позову в цій частині.

Розрахунок 3% річних судом перевірений та визнається правильним. З відповідача на користь позивача стягується 236,17 грн. 3% річних.

Таким чином, позов у цілому задовольняється судом частково.

6. Розподіл судових витрат

Згідно п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Судовий збір у сумі 2682,41 грн. стягується з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Андрєєва Андрія Яковича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Концерну Міські теплові мережі (бул. Гвардійський, буд. 137, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69091; фактична адреса: вул. Святого Миколая, буд. 79-А, м. Запоріжжя, 69002; ) 8605 (вісім тисяч шістсот п`ять) грн. 39 коп. основного боргу, 646 (шістсот сорок шість) грн. 46 коп. інфляційних втрат, 236 (двісті тридцять шість) грн. 17 коп. 3% річних, 2682 (дві тисячі шістсот вісімдесят дві) грн. 41 коп. судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 10 квітня 2023. Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко