ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2023 р. Справа№ 910/20487/13 (910/1285/23)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання: Сивак М.С.

у присутності представників сторін:

від позивача: ліквідатор Баляба О.В. особисто

від відповідача: Гижко О.Л. за довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Групп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 року

у справі №910/20487/13(910/1285/23) (суддя Пасько М.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Групп"

до Публічного акціонерного товариства "Державний експортно- імпортний банк України"

про зобов`язання вчинити дії в межах справи №910/20487/13

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 року у справі №910/20487/13(910/1285/13) відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ТОВ "АВС Логістік Групп" до ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про зобов`язання вчинити дії в межах справи №910/20487/13.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ "АВС Логістік Групп" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 у справі №910/20487/13(910/1285/23) та прийняти нове рішення, яким відкрити провадження у справі; судові витрати покласти на відповідача.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2023 року апеляційну скаргу ТОВ "АВС Логістік Групп" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Доманська М.Л., Копитова О.С.

Ухвалою суду від 13.02.2023 вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "АВС Логістік Групп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 року у справі №910/20487/13 (910/1285/23), повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/20487/13(910/1285/23) за позовом ТОВ "АВС Логістік Групп" до ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про зобов`язання вчинити дії в межах справи №910/20487/13.

22.02.2023 засобами електронного зв`язку та 24.02.2023 року засобами поштового зв`язку від ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження.

06.03.2023 року супровідним листом Господарського суду міста Києва №910/20487/13(910/1285/23)/1283/2023 від 02.03.2023 витребувані матеріали справи №910/20487/13(910/1285/23) надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

У зв`язку з перебуванням суддів Копитової О.С., Доманської М.Л. у відпустці витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2023 для розгляду справи №910/20487/13 (910/1285/23) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М. судді: Сотніков С.В., Пантелієнко В.О.

Ухвалою суду від 13.03.2023 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "АВС Логістік Групп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 у справі №910/20487/13 (910/1285/23), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 28.03.2023 року за участю повноважних представників сторін.

У поданому через відділ документального забезпечення суду відзиві на апеляційну скаргу представник АТ "Укрексімбанк" просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представник скаржника в судовому засіданні 28.03.2023 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким відкрити провадження у справі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

28.03.2023 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 року у даній справі - залишити без змін, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Разом з тим, 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року, відтак в даному випадку застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Як встановлено судом, у провадженні Господарського суду міста Києва у на стадії ліквідації, введеної постановою від 28.07.2015 року, перебуває справа №910/20487/13 про банкрутство ТОВ "АВС Логістік Парк".

25.01.2023 ТОВ "АВС Логістік Групп" в особі ліквідатора Баляби О.В. звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до АТ "Укрексімбанк" про припинення дії, яка порушує право, а саме: про зобов`язання АТ "Укрексімбанк" передати ТОВ "АВС Логістік Групп" кредиторські вимоги за генеральною угодою №151311N3 від 07.12.2011 року.

В обґрунтування позовних вимог ліквідатор ТОВ "АВС Логістік Групп" зазначає, що АТ "Укрексімбанк" є одночасно кредитором ТОВ "АВС Логістік Парк" (боржника за основним зобов`язанням) у справі №910/20487/13 та ТОВ "АВС Логістік Групп" (майнового поручителя ТОВ "АВС Логістік Парк") у справі №910/32642/15. Вказані грошові вимоги виникли на підставі генеральної угоди №151311N3 від 07.12.2011 року, договору застави №151311Z34 від 07.12.2011 року та іпотечного договору №151312Z3 від 22.02.2012.

За твердженням позивача, ним, як майновим поручителем боржника за основним зобов`язанням, у межах справи №910/32642/15 про банкрутство ТОВ "АВС Логістік Групп" за рахунок заставного майна частково погашено кредиторські вимоги перед АТ "Укрексімбанк" на суму 78 553 659,95 грн., а тому, як наслідок, відбулось погашення вимог перед АТ "Укрексімбанк" і у справі №910/20487/13.

У зв`язку із викладеним, посилаючись на норми ст. 11 Закону України "Про іпотеку", ст. 528 ЦК України, позивач вказує, що до нього перейшло право кредитора до ТОВ "АВС Логістік Парк".

Оскільки банк ухилився від відступлення прав кредитора на суму отриманих від ТОВ "АВС Логістік Групп" коштів за генеральною угодою №151311N3 від 07.12.2011 року, останнє звернулось до суду з даною позовною заявою про припинення дії, яка порушує право ТОВ "АВС Логістік Групп" на набуття прав кредитора у справі №910/20487/13 замість АТ "Укрексімбанк".

Вказана позовна заява на підставі ст. 7 КУзПБ подана позивачем для розгляду у межах провадження у справі №910/20487/13 про банкрутство ТОВ "АВС Логістік Парк", про що зазначено безпосередньо в позовній заяві.

В обґрунтування юрисдикції даного спору в межах справи №910/20487/13 про банкрутство ТОВ "АВС Логістік Парк" позивач з посиланням на ст. 7 КУзПБ, яка передбачає концентрацію спорів з вимогами до боржника в межах справи про банкрутство, вказує, що в даному випадку спір між сторонами стосується відносин до боржника-банкрута в частині виконання зобов`язання банкрутом належній стороні - новому кредитору, яким повинен стати позивач.

За наслідками розгляду заявлених вимог ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 у справі №910/20487/13(910/1285/13) відмовлено у відкритті провадження за вказаною позовною заявою.

Приймаючи дану ухвалу місцевий господарський суд виходив з того, що ТОВ "АВС Логістік Парк" не є стороною у даній справі в розумінні приписів статті 45 ГПК України.

Позивач з даною ухвалою не погоджується та в поданій апеляційній скарзі посилається на невірне встановлення судом першої інстанції норм обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність прийняття даної ухвали, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України (ч. 1 ст. 20 ГПК України).

Згідно ч. 1 ст. 2 КУзПБ, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ст. 7 КУзПБ, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, зокрема:

- спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна;

- спори про визнання недійсними результатів аукціону;

- про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником;

- спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно;

- спори про стягнення заробітної плати;

- спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника;

- спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Отже, враховуючи визначений законодавцем у зазначеній статті перелік спорів, вбачається обґрунтованим висновок, що такий перелік не обмежується лише майновими спорами, але й передбачає можливість розгляду спорів, в яких боржник є відповідачем та щодо інших категорій справ. Водночас, належним судом, до юрисдикції якого належить зазначена категорія спорів, є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача. Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Така правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2021 року у справі №910/6729/20.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що визначальним при вирішенні питання щодо розгляду позовної заяви в межах справи про банкрутство боржника є те, що боржник має бути стороною спору та відповідно стороною спірних правовідносин.

Більш того, судом апеляційної інстанції також враховано, що відповідно до позиції та висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 13.10.2020 року у справі №910/22904/15, виходячи з диспозиції ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, участь боржника у спорі саме як сторони (позивача, відповідача) передбачає, що у будь-якому випадку за результатами розгляду спору настають правові наслідки для боржника (набуття, припинення, зміна прав чи обов`язків).

Як встановлено судом, сторонами даного спору виступають ТОВ "АВС Логістік Групп" та АТ "Укрексімбанк".

Водночас, ТОВ "АВС Логістік Парк" не є ані стороною такого спору, ані іншим його учасником. Вимог до нього позивачем у позові не заявлено.

Таким чином, враховуючи спірні правовідносини, результати розгляду такого спору жодним чином не вплинуть ані на права та обов`язки ТОВ "АВС Логістік Парк" як боржника у справі №910/20487/13, ані на загальний розмір кредиторської заборгованості такого боржника, ані на розмір його ліквідаційної маси.

Відтак, відсутність боржника серед учасників спору у даній справі та недоведеність позивачем впливу результатів її розгляду на майновий стан ТОВ "АВС Логістік Парк" виключають можливість розгляду такого спору в межах справи про банкрутство такого боржника за правилами статті 7 КУзПБ.

Більш того, колегія суддів зазначає, що предметом цього спору є питання наявності чи відсутності підстав для заміни кредитора боржника у зобов`язанні, виконаного іншою особою, зокрема його поручителем.

Разом з тим, доказів звернення ТОВ "АВС Логістік Групп" до суду у справі №910/20487/13 про банкрутство ТОВ "АВС Логістік Парк" із заявою про заміну кредитора або із заявою з кредиторськими вимогами до боржника на підставі положень Кодексу України з процедур банкрутства позивачем не надано, матеріали справи не містять та судом не встановлено.

В свою чергу, звертаючись до суду з даним позовом, позивачем обрано спосіб захисту свого порушеного права шляхом подання позовної заяви до АТ "Укрексімбанк" про припинення дії, яка порушує право на набуття прав кредитора у справі №910/20487/13 замість банку, а саме: про зобов`язання банку передати ТОВ "АВС Логістік Групп" кредиторські вимоги за генеральною угодою №151311N3 від 07.12.2011 року, а тому, виходячи з вищевикладеного, відповідний спір не підлягає вирішенню господарським судом в межах справи про банкрутство ТОВ "АВС Логістік Парк".

Відтак, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставні, необґрунтовані, недоведені та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а відповідні посилання скаржника на невірне встановлення господарським судом обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Разом з тим, як встановлено колегією суддів, приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд послався на п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України, який передбачає, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

З цього приводу слід зазначити, що згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (рішення ЄСПЛ у справі "Волчлі проти Франції", ТОВ "Фріда" проти України").

Аналіз наведеного свідчить, що не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення, яке не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

Скасування судового рішення лише з підстав встановлення факту порушення, яке жодним чином не вплинуло та не могло вплинути на законність і обґрунтованість судового рішення, є відступом від принципу правової визначеності та проявом правого пуризму. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.12.2019 року у справі №926/358/19).

За вказаних обставин, враховуючи принцип процесуальної економії господарського судочинства, а також наведену вище практику ЄСПЛ, беручи до уваги, що хоча місцевий господарський суд і припустився порушення норм процесуального права в частині посилання на п. 1 ч.1 ст. 175 ГПК України, однак вказане порушення не призвело до прийняття неправильного по суті судового рішення про відмову у відкритті провадження за позовом, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність в даному конкретному випадку підстав для скасування або зміни правильної за висновками ухвали, що оскаржується, лише з формальних причин, оскільки таке рішення матиме ознаки видимої легітимності (дотримання ознак "форми").

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Групп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 року у справі №910/20487/13(910/1285/23) залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.01.2023 року у справі №910/20487/13(910/1285/23) залишити без змін.

3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Матеріали справи повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 10.04.2023 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді В.О. Пантелієнко

С.В. Сотніков