ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" квітня 2023 р. Справа № 924/277/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлустої У.О., розглянувши справу у залі судового засідання № 201

за позовом фермерського господарства "Такар-Агро", с. Симонів Рівненської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", с. Крупець Хмельницької області

про стягнення 61911,47 грн основного боргу, 13315,21 грн пені, 2954,13 грн інфляційних втрат, 798,91 грн 3% річних,

представники сторін:

позивача: Савченко О.В. - представник згідно ордеру

відповідача: Стельмах Ю.М. - за довіреністю.

У судовому засіданні 11.04.2023р. відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 17.03.2023р. відкрито провадження у справі № 924/277/23 в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Фермерське господарство "Такар-Агро" звернулося з позовом до суду про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" 61911,47 грн основного боргу, 13315,21 грн пені, 2954,13 грн інфляційних втрат, 798,91 грн 3% річних на підставі договорів купівлі-продажу ячменю пивоварного № від 10.05.2022р., № від 10.05.2022р. В обґрунтування позову позивач зазначає, що на виконання вимог договору № позивачем здійснено передання у власність відповідачу товар на суму 294840,40 грн. При цьому, 04.10.2022р. сторонами складено розрахунки корегування, згідно яких загальну вартість поставленого товару збільшено на 13641,25 грн. Таким чином, загальна вартість поставленого товару за договором № становить 308481,65 грн. Аналогічно за договором № загальна вартість поставленого товару з урахуванням проведених коригувань становить 601206,20 грн, а всього за двома договорами - 909687,85 грн. Разом з тим, відповідачем здійснено лише часткову оплату вартості отриманого товару в розмірі 847776,38 грн, з яких 676329,98 грн - сплачено відповідачем у грошовій формі, 171446,40 грн - зараховані відповідачем за зустрічними однорідними вимогами згідно договору поставки № від 10.05.2022р. на підставі акта зарахування зустрічних однорідних вимог. Таким чином, загальний розмір заборгованості становить 61911,47 грн.

05.04.2023р. позивачем подано до суду клопотання, у якому у зв`язку з добровільним виконання відповідачем зобов`язання з оплати сум основного боргу, інфляційних втрат та 3% річних просить суд: 1) закрити провадження у справі в частині вимоги про стягнення з відповідача 61911,47 грн основного боргу, 2954,13 грн інфляційних втрат, 798,91 грн 3% річних; 2) стягнути з відповідача 13315,21 грн пені; 3) повернути позивачу частину судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2231,48 грн (83,14%). До клопотання позивачем долучено платіжні інструкції № 13621 від 23.03.2023р. на суму 61911,47 грн, № 13622 від 23.03.2023р. на суму 798,91 грн, № 13623 від 23.03.2023р. на суму 2954,13 грн.

Позивач в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав з урахуванням клопотання від 04.04.2023р.

Представником відповідача подано до суду відзив від 30.03.2023р., у якому просить відмовити у позові про стягнення основного боргу, інфляційних втрат та 3% річних, а розмір пені зменшити на 90%. Судові витрати просить покласти на позивача. В обґрунтування своїх заперечень зазначає те, що відповідачем згідно платіжних інструкцій оплачено позивачу зазначені вище суми заборгованості. При цьому, щодо зменшення пені відповідач вказує на такі підстави: повне погашення боргу; відповідачем добровільно компенсовано інфляційні втрати та 3% річних; позивачем не подано доказів понесення ним збитків; позивач ввів в оману відповідача і замовлення товару по усній домовленості сторін не здійснив; позивачем не надано доказів перебування у скрутному матеріальному стані; в умовах війни відповідач сприяв позивачу у продажу ячменю за вигідною ціною; відповідач продає позивачу засоби захисту рослин, насіння озимої пшениці для посіву.

Представники сторін в судовому засіданні підтримали доводи викладені в заявах по суті справи.

Перелік обставин, які є предметом доказування; та доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність даних обставин.

1. 10.05.2022р. між фермерським господарством "Такар-Агро" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (покупець) укладено договір купівлі-продажу ячменю пивоварного (з мінімальною гарантованою ціною) № , відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язується поставити покупцю товар в строки, передбачені в цьому договорі, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість.

Відповідно до п. 3.1. договору поставка товару здійснюється на умовах DAP у відповідності до Інкотермс 2020.

Згідно п. 3.2. договору продавець зобов`язується передати покупцю оригінали (якщо не буде зазначеного іншого) наступних документів на товар: товарної (видаткової) накладної (оригінал); податкової накладної (в електронній формі, передбаченій ПКУ); аналізної картки Ф47 на партію зерна, на вимогу; товарно-транспорту накладну (ТТН); сортового посвідчення на партію товару, на вимогу; карантинного сертифікату - на вимогу покупця.

У відповідності до п. 3.3. договору продавець зобов`язується здійснити поставку всього об`єму товару у строк до 15.09.2022р.

Як передбачено п. 3.7. договору, датою поставки та переходу права власності на товар від продавця до покупця є дата відвантаження товару покупцю за кількістю та якістю в місці поставки, відповідно до п. 3.1. договору, що відповідає даті видаткової накладної на товар або його партію.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що ціна товару складається із: мінімально гарантованої ціни; премії за насіння; премії за поставку; дооцінки.

Мінімальна гарантована ціна - частина ціни, що не може бути зменшена. Мінімальна гарантована ціна для товару, доставленого відповідно до умов поставки цього договору та відповідно до наведених вище якісних показників складає: МГЦ за 1 т товару - 7511,46 грн (п. 4.2. договору).

У п. 4.7. договору сторонами погоджено, що оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця. Покупець зобов`язується оплачувати вартість поставленого товару в наступні строки:

Основний платіж, що складає 86% вартості товару, зазначеної у видатковій накладній, - протягом 3 банківських днів після фактичної поставки та надання оригіналів видаткової накладної, а також ТТН (залізничних накладних) чи складської квитанції, в залежності від базису поставки (п. 4.7.1. договору);

Балансовий платіж, що складає 14% вартості товару, зазначеної у видатковій накладній, - протягом 3 банківських днів після фактичної реєстрації податкової накладної згідно чинного законодавства України та надання усіх документів вказаних в п. 3.2. даного договору (п. 4.7.2. договору);

Усі додаткові коригування після підписання сторонами видаткової накладної, якщо такі матимуть місце - протягом 7 банківських днів після повернення продавцем відповідного оригіналу розрахунку коригування до видаткової накладної та реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної (п. 4.7.3. договору).

Відповідно до п. 4.8. договору оплата будь-якого платежу може бути притримана покупцем до вчинення продавцем всіх дій щодо коригування ціни товару відповідно до фактичних якісних показників у порядку, зазначеному в пунктах 2.8.-2.9. даного договору.

Згідно п. 4.9. договору у разі поставки товару та наявності у продавця зустрічної заборгованості перед покупцем за іншим договором (договорами) за поставлений посівний матеріал (насіння, засоби захисту рослин тощо), строк оплати за вказаний посівний матеріал продавцем вважатиметься таким, що настав, а покупець отримає право на зарахування зустрічних однорідних вимог.

У відповідності до п. 6.1. договору в разі несвоєчасної оплати сторона, що прострочила, сплачує іншій пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої чи несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення.

Пунктом 7.1. договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання і скріплення печатками сторін, та діє до моменту виконання сторонами усіх своїх обов`язків за договором.

1.1. Згідно видаткової накладної № від 09.08.2022р. фермерським господарством "Такар-Агро" поставлено товариству з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" за договором № товар (ячмінь пивоварний) на суму 205079,68 грн.

Відповідно до підписаного сторонами протоколу до вищезазначеної видаткової накладної кінцева ціна товару становить 7824,90 грн.

Згідно платіжної інструкції № 5696 від 17.08.2022р. товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" сплачено фермерському господарству "Такар-Агро" 143555,78 грн (призначення платежу: згідно ВН № від 09.08.2022р.).

Відповідно до податкової накладної № 4 від 09.08.2022р., зареєстрованої згідно квитанції про реєстрацію податкової накладної 15.08.2022р., позивачем поставлено відповідачу товар на суму 205079,68 грн.

Сторонами підписано розрахунок коригування від 04.10.2022р. до накладної № від 09.08.2022р., відповідно до якого вартість поставленого товару збільшено на 9488,30 грн. Також позивачем 05.10.2022р. здійснено реєстрацію вказаного розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 4 від 09.08.2022р.

Згідно платіжної інструкції № 8010 від 07.10.2022р. товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" сплачено фермерському господарству "Такар-Агро" 9488,30 грн (призначення платежу: згідно розрахунку коригувань від 04.10.2022р.).

1.2. Згідно видаткової накладної № від 10.08.2022р. фермерським господарством "Такар-Агро" поставлено товариству з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" за договором № товар (ячмінь пивоварний) на суму 18234,36 грн.

Відповідно до підписаного сторонами протоколу до вищезазначеної видаткової накладної кінцева ціна товару становить 7840,71 грн.

Згідно платіжної інструкції № 5695 від 17.08.2022р. товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" сплачено фермерському господарству "Такар-Агро" 12764,05 грн (призначення платежу: згідно ВН № від 10.08.2022р.).

Відповідно до податкової накладної № 5 від 10.08.2022р., зареєстрованої згідно квитанції про реєстрацію податкової накладної 15.08.2022р., позивачем поставлено відповідачу товар на суму 18234,36 грн.

Сторонами підписано розрахунок коригування від 04.10.2022р. до накладної № від 10.08.2022р., відповідно до якого вартість поставленого товару збільшено на 843,63 грн. Також позивачем 05.10.2022р. здійснено реєстрацію вказаного розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 5 від 10.08.2022р.

Згідно платіжної інструкції № 7999 від 07.10.2022р. товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" сплачено фермерському господарству "Такар-Агро" 843,63 грн (призначення платежу: згідно розрахунку коригувань від 04.10.2022р.).

1.3. Згідно видаткової накладної № від 12.08.2022р. фермерським господарством "Такар-Агро" поставлено товариству з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" за договором № товар (ячмінь пивоварний) на суму 71526,36 грн.

Відповідно до підписаного сторонами протоколу до вищезазначеної видаткової накладної кінцева ціна товару становить 7872,32 грн.

Згідно платіжної інструкції № 5777 від 19.08.2022р. товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" сплачено фермерському господарству "Такар-Агро" 50068,45 грн (призначення платежу: згідно ВН № від 12.08.2022р.).

Відповідно до податкової накладної № 8 від 12.08.2022р., зареєстрованої згідно квитанції про реєстрацію податкової накладної 15.08.2022р., позивачем поставлено відповідачу товар на суму 71526,36 грн.

Сторонами підписано розрахунок коригування від 04.10.2022р. до накладної № від 12.08.2022р., відповідно до якого вартість поставленого товару збільшено на 3309,32 грн. Також позивачем 05.10.2022р. здійснено реєстрацію вказаного розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 8 від 12.08.2022р.

Згідно платіжної інструкції № 8004 від 07.10.2022р. товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" сплачено фермерському господарству "Такар-Агро" 3309,32 грн (призначення платежу: згідно розрахунку коригувань від 04.10.2022р.).

2. 10.05.2022р. між фермерським господарством "Такар-Агро" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (покупець) укладено договір купівлі-продажу ячменю пивоварного (з мінімальною гарантованою ціною) № , відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язується поставити покупцю товар в строки, передбачені в цьому договорі, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що ціна товару (оптимальна ціна, сформована на базі кон`юнктури ринку протягом періоду збору врожаю) складається із: заставної ціни; премії за насіння; премії за поставку; дооцінки.

Інші описані в даному рішенні пункти договору № є аналогічними пунктам договору № .

2.1. Згідно видаткової накладної № від 10.08.2022р. фермерським господарством "Такар-Агро" поставлено товариству з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" за договором № товар (ячмінь пивоварний) на суму 394946,16 грн.

Відповідно до підписаного сторонами протоколу до вищезазначеної видаткової накладної кінцева ціна товару становить 4949,20 грн.

Згідно платіжної інструкції № 5697 від 17.08.2022р. товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" сплачено фермерському господарству "Такар-Агро" 276462,31 грн (призначення платежу: згідно ВН № від 10.08.2022р.).

Відповідно до податкової накладної № 6 від 10.08.2022р., зареєстрованої згідно квитанції про реєстрацію податкової накладної 16.08.2022р., позивачем поставлено відповідачу товар на суму 394946,16 грн.

Сторонами підписано розрахунок коригування від 04.10.2022р. до накладної № від 10.08.2022р., відповідно до якого вартість поставленого товару збільшено на 96637,00 грн. Також позивачем 05.10.2022р. здійснено реєстрацію вказаного розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 6 від 10.08.2022р.

Згідно платіжної інструкції № 7994 від 07.10.2022р. товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" сплачено фермерському господарству "Такар-Агро" 96637,00 грн (призначення платежу: згідно розрахунку коригувань від 04.10.2022р.).

2.2. Згідно видаткової накладної № від 12.08.2022р. фермерським господарством "Такар-Агро" поставлено товариству з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" за договором № товар (ячмінь пивоварний) на суму 88072,99 грн.

Відповідно до підписаного сторонами протоколу до вищезазначеної видаткової накладної кінцева ціна товару становить 4949,20 грн.

Згідно платіжної інструкції № 5778 від 19.08.2022р. товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" сплачено фермерському господарству "Такар-Агро" 61651,09 грн (призначення платежу: згідно ВН № від 12.08.2022р.).

Відповідно до податкової накладної № 7 від 12.08.2022р., зареєстрованої згідно квитанції про реєстрацію податкової накладної 16.08.2022р., позивачем поставлено відповідачу товар на суму 88072,99 грн.

Сторонами підписано розрахунок коригування від 04.10.2022р. до накладної № від 12.08.2022р., відповідно до якого вартість поставленого товару збільшено на 21550,05 грн. Також позивачем 05.10.2022р. здійснено реєстрацію вказаного розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної № 7 від 12.08.2022р.

Згідно платіжної інструкції № 8000 від 07.10.2022р. товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" сплачено фермерському господарству "Такар-Агро" 21550,05 грн (призначення платежу: згідно розрахунку коригувань від 04.10.2022р.).

Крім того, 10.05.2022р. між фермерським господарством "Такар-Агро" (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (продавець) укладено договір поставки № , відповідно до п. 1.1. якого договір направлений на забезпечення продавцем покупця посівним матеріалом, засобами захисту рослин, добривами для сільськогосподарського сезону 2022 року.

Відповідно до п. 1.1.1. договору у відповідності до умов, зазначених у даному договорі, продавець зобов`язується поставляти, а покупець приймати та оплачувати вартість наступних сільськогосподарських товарів: насіння: ячменю, кукурудзи, ріпаку, соняшника, пшениці, сої, гороху, сорго, люцерни, та жита; засоби захисту рослин; мінеральні добрива, органічні добрива та сидерати; добрива для позакореневого живлення.

Згідно п. 3.1.1. договору право власності на товар переходить до покупця в момент відвантаження, якщо інше не погоджено сторонами додатково.

У відповідності до п. 3.5. договору під час поставки продавець зобов`язаний передати покупцю всю документацію на товар згідно з законодавством. При поставці продавцем надаються наступні документи: видаткова накладна, товарно-транспортна накладна. Рахунок-фактура надається при передоплаті, якщо інше не зазначено в договорі.

Як передбачено п. 3.6. договору, підписання видаткової накладної представником покупця, можливе без довіреності на отримання матеріальних цінностей шляхом скріплення свого підпису на документах печаткою покупця. При цьому сторони погоджуються, що вони несуть відповідальність за використання власної печатки, що вважатиметься посвідченням підпису вповноваженої особи.

Пунктом 4.9. договору передбачено, що на вимогу, сторони зобов`язуються проводити звірку взаємних заборгованостей за період, що запитується, шляхом складання двостороннього акту за підписами уповноважених осіб сторін. У разі відсутності окремих актів зарахування зустрічних однорідних вимог (якщо погашення боргу здійснювалося зарахуванням) сторони погоджуються, що акт звіряння належним чином свідчитиме про таке зарахування, якщо лише із його змісту прямо не випливає інше. В такому разі акт звіряння матиме силу первинного бухгалтерського документу, що посвідчує зарахування зустрічних однорідних вимог.

Договір діє з моменту підписання до 31.12.2022р., а в частині невиконаних зобов`язань - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань Якщо після 31.12.2022р. сторони продовжують виконувати та посилатися на даний договір, він збереже свою чинність до 31.12.2023р. (п. 9.6. договору).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" поставлено за договором поставки № фермерському господарству "Такар-Агро" товар, що підтверджується видатковими накладними: № від 26.08.2022р. на суму 84387,24 грн (в подальшому кількісні та вартісні показники по зазначеній видатковій накладній були скориговані сторонами 07.09.2022р. до -72331,92 грн), № від 26.08.2022р. на суму 4121,82 грн, № від 26.08.2022р. на суму 31235,24 грн, № від 08.09.2022р. на суму 21899,04 грн, № від 12.09.2022р. на суму 19040,01 грн, № від 14.09.2022р. на суму 10246,39 грн, № від 14.09.2022р. на суму 8600,88 грн, № від 14.09.2022р. на суму 18082,98 грн, № від 14.09.2022р. на суму 46164,72 грн.

Сторонами підписано акт зарахування зустрічних однорідних вимог № від 14.09.2022р., відповідно до якого залишок на користь фермерського господарства "Такар-Агро" станом на 14.09.2022р. складає 61911,47 грн.

Згідно підписаного сторонами акта звіряння розрахунків станом на 30.11.2022р. заборгованість ТОВ "Суффле Агро Україна" перед ФГ "Такар-Агро" становить 61911,47 грн

Фермерське господарство "Такар-Агро" звернулося до товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" з листом-вимогою № 15 від 23.02.2023р. про необхідність сплатити заборгованість у сумі 61911,47 грн. Надіслання вказаного листа підтверджується описом вкладення від 23.02.2023р., поштовою накладною від 23.02.2023р., поштовим відстеженням, згідно якого відправлення вручено особисто 02.03.2023р.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів (визнання більш вірогідними), аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 11 Цивільного кодексу України та 174 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод (правочинів), передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З положень статті 509 ЦК України, яку розширює стаття 173 ГК України, вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до норм статей 6 та 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини, що виникли між ними, носять характер таких, що виникають з договору купівлі-продажу (поставки), про що, зокрема, свідчать договірні зобов`язання сторін - продавець зобов`язується поставити покупцю товар в строки, передбачені в цьому договорі, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, у п. 4.7. договорів № , № від 10.05.2022р. сторонами погоджено, що оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок продавця. Покупець зобов`язується оплачувати вартість поставленого товару в наступні строки:

Основний платіж, що складає 86% вартості товару, зазначеної у видатковій накладній, - протягом 3 банківських днів після фактичної поставки та надання оригіналів видаткової накладної, а також ТТН (залізничних накладних) чи складської квитанції, в залежності від базису поставки (п. 4.7.1. договорів);

Балансовий платіж, що складає 14% вартості товару, зазначеної у видатковій накладній, - протягом 3 банківських днів після фактичної реєстрації податкової накладної згідно чинного законодавства України та надання усіх документів вказаних в п. 3.2. даного договору (п. 4.7.2. договорів);

Усі додаткові коригування після підписання сторонами видаткової накладної, якщо такі матимуть місце - протягом 7 банківських днів після повернення продавцем відповідного оригіналу розрахунку коригування до видаткової накладної та реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної (п. 4.7.3. договорів).

При цьому, відповідно до п. 4.8. договорів оплата будь-якого платежу може бути притримана покупцем до вчинення продавцем всіх дій щодо коригування ціни товару відповідно до фактичних якісних показників у порядку, зазначеному в пунктах 2.8.-2.9. даного договору.

Таким чином, враховуючи п. 4.8. договорів № , № від 10.05.2022р., а також проведення сторонами 04.10.2022р. коригування по усіх видаткових накладних, кінцевим строком оплати відповідачем вартості поставленого товару за кожною видатковою накладною є 04.10.2022р.

Судом встановлено, що позивачем на підставі договорів купівлі-продажу ячменю пивоварного № від 10.05.2022р. та № від 10.05.2022р. згідно підписаних сторонами видаткових накладних № від 09.08.2022р., № від 10.08.2022р., № від 12.08.2022р., № від 10.08.2022р., № від 12.08.2022р. поставлено товариству з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" товар на загальну суму 777859,55 грн.

В подальшому на підставі протоколів ціни згідно розрахунків коригування від 04.10.2022р. до вищезазначених видаткових накладних сторонами було скореговано (збільшено) загальну вартість поставленого товару на 131828,30 грн, відтак загальна сума поставленого товару з урахуванням корегування склала 909687,85 грн.

Разом з тим, відповідачем частково було оплачену вартість поставленого товару, а саме: згідно платіжних інструкцій - 676329,98 грн, згідно договору поставки № від 10.05.2022р. на підставі акта зарахування зустрічних однорідних вимог № від 14.09.2022р. - 171446,40 грн.

Слід зазначити, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 914/3217/16 зазначено, що вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо).

Таким чином, сума боргу за поставлений товар з урахуванням корегування вартості товару (збільшення) та часткових оплат (в тому числі шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог) склала 61911,47 грн (909687,85 грн - 676329,98 грн - 171446,40 грн).

Зазначена сума заборгованості, окрім акта зарахування зустрічних однорідних вимог, також підтверджується, підписаним сторонами актом звіряння розрахунків, який у відповідності до п. 4.9. договору поставки № має силу первинного бухгалтерського документу, що посвідчує зарахування зустрічних однорідних вимог.

Як слідує із позовних вимог, позивачем також заявлено до стягнення 13315,21 грн пені, 2954,13 грн інфляційних втрат, 798,91 грн 3% річних.

Однак, в подальшому, як встановлено судом та слідує із платіжних інструкцій № 13621 від 23.03.2023р. на суму 61911,47 грн, № 13622 від 23.03.2023р. на суму 798,91 грн, № 13623 від 23.03.2023р. на суму 2954,13 грн, товариством з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" проведено оплату заборгованості в частині вимоги про стягнення основного боргу, інфляційних втрат та 3% річних.

Таким чином, враховуючи, що суми основного боргу в розмірі 61911,47 грн, інфляційних втрат в розмірі 2954,13 грн та 3% річних в розмірі 798,91 грн сплачено відповідачем після звернення позивача з позовом до суду, то провадження у справі в цій частині позовних вимог підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

За положеннями ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з п.п. 1, 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У п. 6.1. договору сторонами погоджено, що в разі несвоєчасної оплати сторона, що прострочила, сплачує іншій пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої чи несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення.

Судом здійснено перерахунок пені у системі "Законодавство", відповідно до якого суд вважає підставним до стягнення суму пені в розмірі 13315,21 грн (за період з 05.10.2022р. по 10.03.2023р. на суму залишку боргу по ВН № від 10.08.2022р. (п. 4.7.2. договору) в розмірі 49581,25 грн = 10663,37 грн; за період з 05.10.2022р. по 10.03.2023р. на суму залишку боргу по ВН № від 12.08.2022р. (п. 4.7.2. договору) в розмірі 12330,22 грн = 2651,84 грн).

Стосовно поданого відповідачем клопотання від 30.03.2022р. про зменшення пені на 90% судом враховується, що в силу дії частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При застосуванні частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України приймається до уваги, що поняття "значно" та "надмірно" є оціночними та конкретизуються судом у кожному конкретному випадку.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд оцінює, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При цьому, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ст. 3 ЦК України).

Також слід зазначити, що за своєю правовою природою штрафні санкції, виконують стимулюючу функцію, спонукаючи боржника до належного виконання своїх зобов`язань під загрозою застосування до нього цього виду відповідальності, та стягується в разі порушення такого зобов`язання.

Водночас, суд зазначає, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Така правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України № 7-рп/2013 від 11.07.2013р.

З огляду на викладене, оцінивши доводи сторін у цій справі, взявши до уваги обставини, які мають істотне значення в цій справі, ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, зокрема, враховуючи, що, відповідачем після отримання позовної заяви було сплачено суму основного боргу в розмірі в розмірі 61911,47 грн (повне виконання), а також суми інфляційних втрат в розмірі 2954,13 грн та 3% річних в розмірі 798,91 грн, враховуючи відсутність доказів понесення позивачем збитків в результаті дій відповідача, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, суд дійшов висновку про наявність передбачених ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України виняткових підстав для застосування дискреційних повноважень суду щодо зменшення заявленої до стягнення пені на 50 %, тобто про стягнення з відповідача 6657,61 грн пені.

Аналогічної позиції стосовно застосування приписів ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 26.07.2018р. у справі № 924/1089/17, від 12.12.2018р. у справі № 921/110/18, від 14.01.2019р. у справі № 925/287/18, від 22.01.2019р. у справі № 908/868/18.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки підлягає частковому задоволенню.

Отже, з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів та керуючись проведеними розрахунками, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача 6657,61 грн пені. В решті позову в частині стягнення 6657,61 грн пені суд відмовляє.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 123, ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам, однак враховуючи, що спір у даній справі виник внаслідок неправомірних дій відповідача, а також клопотання відповідача про покладення на нього судових витрат, приймаючи до уваги сплату позивачем судового збору у мінімальному розмірі, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 231, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов фермерського господарства "Такар-Агро", с. Симонів Рівненської області до товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", с. Крупець Хмельницької області про стягнення 61911,47 грн основного боргу, 13315,21 грн пені, 2954,13 грн інфляційних втрат, 798,91 грн 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (Хмельницька область, Славутський район, с. Крупець, вул. Богдана Хмельницького, 43, ідентифікаційний код 34863309) на користь фермерського господарства "Такар-Агро" (Рівненська область, Рівненський район, с. Симонів, вул. Осередок, 23, ідентифікаційний код 44192239) 6657,61 грн (шість тисяч шістсот п`ятдесят сім гривень 61 коп.) пені, 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) витрат на оплату судового збору.

Видати наказ.

В решті позову в частині стягнення 6657,61 грн пені відмовити.

Провадження у справі № 924/277/23 в частині вимог про стягнення 61911,47 грн основного боргу, 2954,13 грн інфляційних втрат, 798,91 грн 3% річних закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.04.2023 року.

Суддя С.В. Заверуха

Відрук.: 3 примір.

1 - до справи;

2 - позивачу (м. Хмельницький, вул. Володимирська, 79, офіс № 3);

3 - відповідачу (30068, Хмельницька обл., Славутський р-н, с. Крупець, вул. Б.Хмельницького, буд. 43);

Всім рек. з повід.

Електронні адреси:

позивача - ІНФОРМАЦІЯ_2; ІНФОРМАЦІЯ_1

відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3; ІНФОРМАЦІЯ_4