ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" березня 2023 р. Справа № 911/1574/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будинок Торгівлі", Київська область, м. Ірпінь

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин №2", Київська область, м. Ірпінь

2) Ірпінської міської ради Київської області, Київська область, м. Ірпінь

про витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування рішення ради та визнання недійсним свідоцтва про право власності в частині

Суддя Лопатін А.В.

за участю секретаря судового засідання Васянович І.О.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будинок Торгівлі" (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магазин №2" (відповідач-1) та Ірпінської міської ради Київської області (відповідач-2) про витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування рішення Ірпінської міської ради та визнання недійсним свідоцтва про право власності в частині права приватної власності на нерухоме майно.

Ухвалою господарського суду від 07.09.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 05.10.2022 р.

22.09.2022 р. на офіційну електронну адресу суду від відповідача-1 надійшла заява про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву.

26.09.2022 р. до суду від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

27.09.2022 р. через канцелярію суду відповідачем-2 подано відзив на позов.

Ухвалою господарського суду від 05.10.2022 р. розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 09.11.2022 р.

14.10.2022 р. на офіційну електронну адресу суду від представника відповідача-1 надійшов відзив.

09.11.2022 р. на офіційну електронну адресу суду від представника відповідача-1 надійшло клопотання щодо місцезнаходження відповідача-1.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.11.2022 р. закрито підготовче провадження; призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 30.11.2022 р.

30.11.2022 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 14.12.2022 р., про що сторонами підписано відповідну розписку.

Ухвалою суду від 30.11.2022 р. повідомлено відповідача-2 про оголошення в судовому засіданні перерви до 14.12.2022 р.

09.12.2022 р. до суду від позивача надійшла заява із пропозиціями щодо питань, які слід поставити на вирішення експертизи.

12.12.2022 р. відповідачем-1 подано до суду клопотання про врахування пропозицій щодо питань, які потребують роз`ясненню експертами за результатами проведення експертизи.

14.12.2022 р. до суду від відповідача-2 надійшло клопотання, в якому відповідач просить суд врахувати його позицію, викладену у відзиві та розглянути спір за відсутності його представника.

14.12.2022 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 02.02.2023 р., про що сторонами підписано відповідну розписку.

Про місце, дату та час наступного судового засідання відповідача-2 було повідомлено ухвалою суду від 14.12.2022 р.

29.12.2022 р. відповідачем-1 подано заперечення відносно запропонованих позивачем перед експертизою питань.

27.01.2023 р. до суду від позивача надійшли заперечення відносно запропонованих відповідачем-1 питань на експертизу.

02.02.2023 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 15.03.2023 р., про що сторонами підписано відповідну розписку.

Про місце, дату та час наступного судового засідання відповідача-2 було повідомлено ухвалою суду від 02.02.2023 р.

В судове засідання з`явились уповноважені представники позивача та відповідача-1, уповноважений представник відповідача-2 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Судом враховано, що у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

В силу вимог частини першої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

В ході розгляду даної справи, судом, задля правильного вирішення спору, встановлена необхідність в призначенні будівельно-технічної судової експертизи, з огляду на наступне:

Позивачем заявлено позов до відповідачів, в якому він просить суд:

1. Витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ "Магазин № 2" на користь позивача маршові сходи (майданчик), що розміщені на першому поверсі, приміщення літери "А", позначення ІІІ, площею 14,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Соборна, буд. 103.

2. Скасувати рішення двадцять сьомої сесії шостого скликання Ірпінської міської ради № 1708-27-VI від 28.02.2012 р. "Про оформлення за ТОВ "Магазин №2" права власності на майновий комплекс в м. Ірпінь, вул. ІІІ-Інтернаціоналу" в частині реєстрації права власності за ТОВ "Магазин № 2" на маршові сходи (майданчик) в описі об`єкта цифрами ІІІ (14,6 кв.м), що знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Соборна, буд. 103.

3. Визнати свідоцтво про право власності на нерухоме майно (серія САЕ № 468328) від 25.07.2012 р., видане ТОВ "Магазин № 2" () недійсним в частині права приватної власності на нерухоме майно в описі об`єкта цифрами ІІІ (14,6 кв.м.), що знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Соборна, буд. 103.

В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на те, що право власності на вищевказане приміщення виникло у орендного підприємства "Будинок торгівлі" (зміна організаційно-правової форми орендного підприємства "Будинок торгівлі" на товариство з обмеженою відповідальністю відбулась у 1993 році) на підставі договору купівлі-продажу державного майна від 30.11.1993 р., акту прийому-передачі № 5 від 09.02.1994 р. додаток № 1 серія та номер 4347, свідоцтва про власність за реєстраційним № 92 від 28.10.1997 р. Крім того, позивач зазначає, що право власності на дані приміщення підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 149814942. Інша частина будівлі, яка розташована за адресою: 08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Соборна, будинок 103 належить ТОВ "Магазин № 2". Нерухоме майно, яке належить ТОВ "Магазин № 2" складається з таких приміщень:

І поверх - 387,1 кв.м.;

II поверх (приміщення санвузла) - 3,9 кв.м.;

двір: склад № 1 - 67,3 кв.м., склад № 2 - 66,5 кв.м.;

підвал: вхід в підвал - 85,8 кв.м;

битовка-18 кв.м.;

навіс -Д-25,4 кв.м.;

навіс - Е - 43,2 кв.м.;

ворота - 8,8 кв.м.;

паркан - 52,9 кв.м.;

асфальтове покриття 249,0 кв.м.

Загальна площа - 898,2 кв.м.

Позивач також зазначає, що право власності товариства покупців колективу Магазину № 2 (в подальшому відбулась зміна організаційно-правової форми на товариство з обмеженою відповідальністю) на дане нерухоме майно підтверджується договором купівлі-продажу державного майна від 30.06.1994 р., за реєстровим № 1-138, актом №26-додаток № 2 від 10.07.1995 року.

Таким чином, як зазначає позивач, були визначені межі користування будівлею між ТОВ "Будинок торгівлі" та ТОВ "Магазин № 2". Отже, дана будівля перебувала у спільній частковій власності. Разом з тим, в подальшому, на підставі рішення Ірпінської міської ради Київської області від 28.02.2012 р. № 1708-27-VI "Про оформлення за ТОВ "Магазин № 2" права власності на майновий комплекс в м. Ірпінь по вул. ІІІ-Інтернаціоналу, 103, ТОВ "Магазин № 2" було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.07.2012 р. Так, у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 25.07.2012 р., яке видано відповідачу-1, крім приміщень та об`єктів, які були передані первинним актом № 26 додаток № 2 від 10.07.1995 р., включено та зареєстровано право власності на котельню (приміщення на схемах з матеріалів інвентаризаційної справи (2008 року) на першому поверсі, позначення IV, площею 6,5 кв.м.), маршові сходи (майданчик) (на схемах з матеріалів інвентаризаційної справи на першому поверсі, позначення III, 14,6 кв.м.). Також, позивач зауважує, що 08.12.2018 р. йому було здійснено виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, а 30.10.2019 р. виділ було здійснено відповідачу-1, отже, право часткової власності на дану будівлю припинилось. Однак, свідоцтво про право власності від 25.07.2012 р. було безпідставно видано на котельню (перший поверх, приміщення літери "А", позначення приміщення IV, площею 6,5 кв. м.), маршові сходи (перший поверх, приміщення літери "А" позначення ІІІ, площею 14,6 кв.м.), а, в подальшому, як вказує позивач, безпідставно внесено ці дані до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що порушує право приватної власності позивача.

Поряд із вказаним, відповідач-1 у відзиві зазначає на те, що ТОВ Будинок торгівлі не є і не було власником маршових сходів, про наявність права, на яке зазначає позивач у позовній заяві. По-перше, відповідач зазначає, що у складі будівлі за адресою: м Ірпінь, вул. Соборна, буд, 103, приміщення в якій належать позивачу та відповідачу-1, наявні двоє маршових сходів, одні з яких належать позивачу, а другі відповідачу-1, проте в даних технічної інвентаризації позивача внесені незастережні виправлення, щоб приховати цю обставину та створити поле для подальших зловживань. Так, відповідач вказує, що відповідно до технічного паспорту 1993 р. (поверховий план інвентаризаційної справи) одні маршові сходи (розташовані з правого боку) позначені як III та мають площу 14,6 кв.м., а інші (з лівого боку) окремої літери не мають, а визначені разом з прилеглим до них приміщенням, як склад площею 28 кв.м. Відповідач-1 зауважує, що оригінал вказаного технічного паспорту був виготовлений у двох примірниках та знаходився як у позивача, так і у відповідача-1, а на його титульному листі міститься назва обох підприємств. При цьому, згідно додатку №1 до акту від 09 лютого 1994 р. (копія надана позивачем в якості додатку до позовної заяви) у складі переданої ОП Будинок торгівлі будівлі є і склад і маршові сходи (майданчик). Проте згідно акту площа складу становить не 28 кв.м., як це відображено у поверховому плані, а 13,4 кв.м., а саме це приміщення розділене на два: власне сам склад, площею 13.4 кв.м. і маршові сходи (майданчик) площею 14,6 кв.м. Обидві згадані площі: 13,4 кв.м. і 14.6. кв.м. в загальній сумі складають 28 кв.м., виходячи з арифметичного розрахунку 13,4 + 14,6, як це й зазначено у поверховому плані 1993 р., отже, сходи площею 14,6 кв.м., які у технічній документації об`єднані зі складом, і є тими сходами, які були придбані позивачем та наразі перебувають у його власності. У доданій же позивачем копії технічного паспорту, цифра 28,00 кв.м., яка позначає приміщення №9 - склад, в одному місці змінена, для того, аби сума площ складу і маршових сходів не склала наведені вище 28 кв.м.

Таким чином, наведене вище, на переконання відповідача-1, стало підставою для тверджень про наявність підчистки в оригіналі поверхового плану позивача під час розгляду справи № 911/2579/20 за позовом ТОВ Будинок торгівлі, водночас, на наявність таких обставин відповідач наполягає і під час розгляду цієї справи посилаючись на те, що, у разі зміни розміру площі 28 кв.м. на будь-яку іншу цифру, твердження щодо входження до площі приміщення, позначеного як № 9, складу площею 13,4 кв.м. і маршових сходів 14,6 кв. м. не знаходитимуть свого підтвердження. При цьому, виправлення площі було здійснене лише у одному місці, тоді як на інших аркушах наданої позивачем копії технічного паспорту чітко вказано розмір "28 кв.м.".

Проаналізувавши наведені обставини, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, а відповідач, в свою чергу, в обґрунтування заперечень, з урахуванням предмету спору в цій справі, судом, за результатами дослідження змісту поверхових планів, встановлена необхідність визначення чи саме маршові сходи, що є предметом спору в цій справі є тими сходами, які набув у власність позивач, з урахуванням того, що згідно змісту поверхового плану об`єкту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Соборна, буд. 103, в зазначеному об`єкті є двоє маршових сходів, що можуть бути ідентичного розміру кв.м.

Відповідно до частини першої статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до п. 1.2.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 (далі - Інструкція), одним із видів (підвидів) експертизи є, зокрема, будівельно-технічна експертиза.

В даному випадку, судом враховано, що позивачем, на підтвердження заявлених вимог, в тому числі надано висновок експертів Українського незалежного інституту судових експертиз за результатами проведення комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 06.02.2020 р. № 115/12-2019 р., однак такий висновок, на переконання відповідача-1, не підлягає врахуванню під час розгляду справи, оскільки висновок експертів ґрунтується на вимірах, зроблених приладами, строк повірки яких минув, про що зазначено у самому висновку експертів (арк. 6 висновку).

Проаналізувавши зміст позовних вимог, їх обґрунтування, а також заявлені відповідачем-1 заперечення, судом встановлено, що обставини, на які посилається позивач в обґрунтування позову та обставини, на які посилається відповідач в обґрунтування заперечень щодо позову, не можуть бути доведеними чи спростованими сторонами за допомогою інших засобів доказування, окрім як висновком експерта, оскільки вирішення питань про їх наявність чи відсутність належить до сфери спеціальних знань та кола питань, що вирішуються будівельно-технічною експертизою.

Відповідно до частини першої статті 236 ГПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частиною другою статті 236 ГПК України визначено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом (частина третя вказаної статті ГПК України).

Згідно із частиною п`ятою статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити в цій справі будівельно-технічну експертизу.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 99 ГПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Судом встановлено, що, як позивачем, так і відповідачем-1 надано пропозиції щодо питань, які, на їх думку, слід поставити перед вирішенням судової експертизи.

Проаналізувавши зміст запропонованих сторонами на вирішення експертизи питань, заслухавши пояснення та доводи учасників у справі, врахувавши обставини, які слід встановити під час розгляду даного спору, судом встановлено, що з огляду на предмет доказування в цій справі, на вирішення експертизи слід поставити наступні питання:

"1. Чи є одним і тим самим об`єктом, із урахуванням даних Інвентаризаційної справи (матеріалів технічної інвентаризації наданих позивачем та відповідачем), маршові сходи/ майданчик, площею 14,6 кв.м., придбані орендним підприємством Будинок торгівлі за договором купівлі-продажу державного майна від 30 листопада 1993 р., приміщення, вказане як ІІІ (14,6 кв.м.), відомості про яке містяться у свідоцтві про право власності на нерухоме майно серії САЕ №468328 від 25 липня 2012 р., виданому ТОВ "Магазин №2", а також сходова площадка, позначена у поверховому плані Ірпінського бюро технічної інвентаризації (на будівлю літер. "А") під номером III?

2. Чи входять, на час розгляду даної справи, до складу майна ТОВ Будинок торгівлі або ТОВ "Магазин №2", право власності на яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав нерухоме майно, маршові сходи (сходова площадка) площею 14,6 кв.м., позначені на поверховому плані Ірпінського бюро технічної інвентаризації (на будівлю літер. А) під номером III?

3. Чи входять до площі приміщення, позначеного у Інвентаризаційній справі (матеріалах технічної інвентаризації наданих позивачем та відповідачем) під номером 9 (склад) маршові сходи (майданчик) площею 14,6 кв.м.?"

Згідно із частиною третьою статті 99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Приписами ст. 7 Закону України Про судову експертизу передбачено, що судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України. Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Пунктом 1.6. Інструкції передбачено, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.

Так, відповідно до Переліку регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України (додаток 1 до Інструкції) Київська область є зоною регіонального обслуговування Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

З огляду на вищенаведене, з урахуванням відсутності заперечень присутніх учасників у справі щодо доручення проведення експертизи в цій справі Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, суд доручає проведення експертизи даній експертній установі.

Крім того, витрати, пов`язані з проведенням будівельно-технічної судової експертизи у цій справі покладаються судом на відповідача-1, так як питання перед експертизою було визначено, саме з урахуванням його пропозицій.

До того ж приписами Інструкції передбачено, що експертиза проводиться після подання органом (особою), який (яка) її призначив(ла) (залучив(ла) експерта), матеріалів, оформлених згідно з вимогами процесуального законодавства та цієї Інструкції. До експертної установи (експерту) надаються: документ про призначення експертизи (залучення експерта), об`єкти, зразки для порівняльного дослідження та, за клопотанням експерта, - матеріали справи (протоколи оглядів з додатками, протоколи вилучення речових доказів тощо).

Визначення обсягу необхідних та достатніх для експертного дослідження матеріалів і перевірка (огляд) матеріалів, які підлягають направленню на експертизу, з точки зору їх повноти та придатності для проведення експертизи, здійснюється господарським судом, за необхідності - за участю представників сторін у справі.

У разі коли для вирішення поставлених перед експертом питань йому необхідні додаткові матеріали (документи, зразки тощо) він з огляду на приписи ст. 102 ГПК України вправі просити господарський суд про їх надання.

Відповідно до п. 2 частини першої ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Згідно п. 6 частини першої ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу на час проведення експертизи.

За таких обставин, враховуючи приписи норм чинного законодавства, а також призначення будівельно-технічної експертизи, суд дійшов висновку про зупинення провадження у цій справі на час проведення судової експертизи в порядку ст. 228 ГПК України.

Керуючись ст. 99, 100, 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Законом України Про судову експертизу, суд

ухвалив:

1. Призначити у справі № 911/1574/22 будівельно-технічну судову експертизу.

2. Проведення будівельно-технічної судової експертизи у справі № 911/1574/22 доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

3. Винести на вирішення будівельно-технічної судової експертизи у справі № 911/1574/22 такі питання:

1. Чи є одним і тим самим об`єктом, із урахуванням даних Інвентаризаційної справи (матеріалів технічної інвентаризації наданих позивачем та відповідачем), маршові сходи/ майданчик, площею 14,6 кв.м., придбані орендним підприємством Будинок торгівлі за договором купівлі-продажу державного майна від 30 листопада 1993 р., приміщення, вказане як ІІІ (14,6 кв.м.), відомості про яке містяться у свідоцтві про право власності на нерухоме майно серії САЕ №468328 від 25 липня 2012 р., виданому ТОВ "Магазин №2", а також сходова площадка, позначена у поверховому плані Ірпінського бюро технічної інвентаризації (на будівлю літер. "А") під номером III?

2. Чи входять, на час розгляду даної справи, до складу майна ТОВ Будинок торгівлі або ТОВ "Магазин №2", право власності на яке зареєстроване у Державному реєстрі речових прав нерухоме майно, маршові сходи (сходова площадка) площею 14,6 кв.м., позначені на поверховому плані Ірпінського бюро технічної інвентаризації (на будівлю літер. А) під номером III?

3. Чи входять до площі приміщення, позначеного у Інвентаризаційній справі (матеріалах технічної інвентаризації наданих позивачем та відповідачем) під номером 9 (склад) маршові сходи (майданчик) площею 14,6 кв.м.?

4. Для здійснення судової експертизи надати Київському науково-дослідному інституту судових експертиз матеріали справи № 911/1574/22.

5. Витрати по проведенню судової експертизи покласти на відповідача-1 ТОВ "Магазин № 2" (01133, Київська область, м. Ірпінь, вул. Соборна, 103).

6. Попередити відповідача-1 про наслідки, передбачені ст. 135 ГПК України, у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами.

7. Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

8. Зупинити провадження у справі № 911/1574/22 до закінчення експертних досліджень та отримання висновків експертів.

9. Повідомити учасників справи, що інформацію по справі, що розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ko.arbitr.gov.ua/sud5012.

Копії ухвали направити учасникам справи та Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому частиною першою ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання повного тексту ухвали 05.04.2023 р.

Суддя А.В. Лопатін