ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2023 р. Справа№ 920/1064/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Андрієнко О.А., Монукало Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця Заїки Алли Миколаївни та Акціонерного товариства «Сумиобленерго» на рішення Господарського суду Сумської області від 14.06.2022, повний текст складено 24.06.2022

у справі №920/1064/21 (суддя Котельницька В.Л.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Заїки Алли Миколаївни

до Акціонерного товариства «Сумиобленерго»

про визнання протиправних дій, зобов`язання вчинити відповідні дії та стягнення 183280,25 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Фізична особа-підприємець Заїка Алла Миколаївна звернулася до Господарського суду Сумської області з позовом до Акціонерного товариства «Сумиобленерго» про визнання протиправних дій, зобов`язання вчинити відповідні дії та стягнення 183 280,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства України та умов укладеного між сторонами договору за відсутності правових підстав припинив надання послуг з розподілу електроенергії на належний позивачу об`єкт та відключив його від електропостачання. При цьому, позивач вказував на те, що відповідачем не було виконано його заявку про приєднання електроустановки повної потужності та, відповідно, зобов`язання щодо заміни вузла обліку на новий.

Оскільки з вини відповідача відбулось незаконне відключення об`єкта нерухомості від електропостачання, на думку позивача, наявні підстави для застосування до порушника штрафних санкцій, визначених умовами договору № 1853 від 03.06.2004, у вигляді двократної вартості недовідпущеної електроенергії, нарахованої за період з 19.11.2021 по 04.01.2022 (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 05.01.2022).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Сумської області від 14.06.2022 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Акціонерного товариства «Сумиобленерго» щодо одностороннього з 28 вересня 2020 року відключення електроустановки та припинення надання послуг ФОП Заїки Аллі Миколаївні з розподілу електричної енергії на об`єкті кафе-дискотека, розташованому по вул. Воскресенській, 14 в м. Суми. Зобов`язано Акціонерне товариство «Сумиобленерго» поновити ФОП Заїки Аллі Миколаївні надання послуг з розподілу електричної енергії на об`єкті кафе-дискотека, розташованому по вул. Воскресенській, 14 в м. Суми. В іншому відмовлено. Стягнуто з Акціонерного товариства Сумиобленерго на користь ФОП Заїки Алли Миколаївни 4540,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд дійшов висновку про неправомірність дій відповідача щодо припинення надання послуги з розподілу електричної енергії та відключення електроустановки позивача, оскільки ні акт № НОМЕР_1 від 12.08.2020 (який став підставою до відключення), ні акт №0120167 від 14.08.2020, ні попередження AT «Сумиобленерго» від 14 вересня 2020 року, ні акт про відключення від 28.09.2020 не містять жодної інформації про закінчення терміну повірки лічильника та, що саме це є підставою для припинення надання послуг з розподілу електричної енергії, а обовязок із встановлення лічильник прямого включення із переліку рекомендованих лічильників для встановлення в Сумській області, належить відповідачу відповідно до умов договору про приєднання до електричних мереж ПАТ «Сумиобленерго» від 24.04.2018 №56/3-120.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки оскаржуване рішення обгрунтовано тим, що відносини між позивачем та відповідачем, з приводу яких виник спір, регулюються договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, а тому доводи позивача про наявність підстав для стягнення штрафних санкцій на умовах договору про постачання електричної енергії № 1853 від 03.06.2004 року є необґрунтованими.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з даним рішенням, 14.07.2022 Фізична особа-підприємець Заїка Алла Миколаївна звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Сумської області від 14.06.2022 скасувати в частині відмови позивачу у задоволенні позовної вимоги про стягнення з Акціонерного товариства «Сумиобленерго» штрафної санкції за порушення договірного зобов`язання у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії в сумі 183280,25 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовну вимогу в повному обсязі; стягнути з Акціонерного товариства «Сумиобленерго» судові витрати (судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції) у загальному розмірі 11 623,80 грн.

Апеляційна скарга позивача обґрунтована тим, що оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позову прийнято при невірному з`ясування обставин, що мають значення для справи, а викладені в ньому висновки суду не відповідають обставинам справи.

Так, апелянт-позивач зазначає, що:

- висновки місцевого господарського суду про припинення дії договору про постачання електроенергії № 1853 від 03.06.2004, зокрема, в частині нарахування неустойки, згідно п. 6 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 є помилковим, адже абзацом другим названого пункту чітко визначено продовження дії цих умов правочину в частині права на нарахування неустойки;

- оскаржуване рішення ухвалено без врахування правових позицій, що викладені в постанові Верховного Суду від 09.12.2021 у справі № 908/1257/19 та від 18.05.2021 у справі № 922/590/20;

- оскільки припинення постачання електроенергії сталося у зв`язку з неправомірними діями відповідача, тобто його вини, то у відповідності до умов договору про постачання електроенергії № 1853 від 03.06.2004 з АТ «Сумиобленерго» піддягають стягненню штрафні санкції у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії в сумі 183 280,25 грн.

Крім того, позивач просить відшкодувати йому витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 7 500,00 грн та сплачений судовий збір.

18.07.2022 не погоджуючись з даним рішенням Акціонерного товариства «Сумиобленерго» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Сумської області від 14.06.2022 скасувати рішення у частині визнання протиправними дії Акціонерного товариства «Сумиобленерго» щодо одностороннього з 28 вересня 2020 року відключення електроустановки та припинення надання послуг ФОП Заїки Аллі Миколаївні з розподілу електричної енергії на об`єкті кафе-дискотека, розташованому по вул. Воскресенській, 14 в м. Суми та ухвалити нове рішення, яким у частині задоволення позовних вимог відмовити повністю. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Заїки Алли Миколаївни суму судового збору в розмірі 6 810 грн.

Апеляційна скарга відповідача обґрунтована тим, що оскаржуване рішення в частині задоволення позову є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в ньому висновки не відповідають обставинам справи.

Так, апелянт-відповідач зазначає, що:

- за результатами проведення технічної перевірки вузла обліку електроенергії складено Акт від 12.08.2020 № 0120164, в якому зафіксовано, використання позивачем вузла обліку з терміном повірки, що минув;

- висновки суду про відсутність в Акті від 12.08.2020 № 1511853 посилань на нормативний документ, якому не відповідає вузол обліку, не відповідає дійсності та спростовується змістом самого акта (п. п. 6, 9, 11 Акт від 12.08.2020 № 1511853);

- оскільки засіб вимірювання є власністю споживача, то у відповідності до п. 7.1.6 Кодексу комерційного обліку електричної енергії відповідальність за проведення періодичної покладається на нього;

- невиконання вищенаведених вимог щодо повірки є підставою для припинення електроживлення об`єкта.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги АТ «Сумиобленерго» в повному обсязі, а оскаржуване рішення в оскаржуваній відповідачем частині - залишити без змін.

Заперечуючи проти доводів апелянта-відповідача, позивач зазначає, що:

- інспектором відповідача було складено Акт № 1853-02 про невідповідність приладу обліку вимогам нормативно-технічної документації від 02.03.2018, в якому констатовано необхідність встановлення лічильника прямого включення із переліку рекомендованих лічильників для встановлення в Сумській області;

- згодом, інспекторами відповідача складено ще два акти № НОМЕР_1 від 12.08.2020 та № 0120167 від 14.08.2020, в яких не вказувалось жодної інформації про необхідність повірки лічильника та його невідповідність технічним чи нормативним вимогам діючого законодавства;

- згідно п. п. 2.1, 3.1 договору про приєднання електричних мереж № 56/3-120 та п. 1.7.2 Правил приєднання до електричних мереж, затверджених постановою НКРЕКП від 17.01.2013 № 32, а також з огляду на подану позивачем заяви про приєднання електроустановки повної потужності, відповідач зобов`язаний був замінити вузол обліку на новий, що відповідав би дозвільній потужності електроустановки та вимогам акта № 1853-02 від 02.03.2018. Проте такі зобов`язання відповідачем не виконано, натомість складено акти № НОМЕР_1 від 12.08.2020 та № 0120167 від 14.08.2020.

Від відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Заїки Алли Миколаївни в повному обсязі, а оскаржуване рішення в оскаржуваній позивачем частині - залишити без змін.

Так, відповідач зазначає, що у зв`язку з укладенням між сторонами нового договору попередній договір про постачання електроенергії № 1853 від 03.06.2004, в силу положень п. 6 постанови НКРЕКП від 14.03.2018, був чинним лише в частині повернення передплати позивачу. Оскільки 08.02.2019 відповідач повністю повернув позивачу передплату, то вказаний договорі у відповідності до ч. 1 ст. 598 ЦК України припинив свою дію в повному обсязі.

Щодо тверджень апелянта-позивача про наявність підстав для стягнення двократної вартості недовідпущеної електроенергії відповідач зазначає, що позивач підміняє поняття припинення надання послуг з розподілу електроенергії і перерва в постачанні електроенергії, за яку передбачено відповідальність. За доводами відповідача, припинення надання послуг з розподілу електроенергії відбулось саме у зв`язку з невиконанням позивачем вимог акта про невідповідність приладу обліку вимогам нормативно технічної документації від 12.08.2020. Тоді як, перерви в постачанні відповідачем не було допущено.

Також відповідачем подано заперечення на відзив на апеляційну скаргу та письмові пояснення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2022 апеляційну скаргу позивача передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду 18.07.2022 апеляційну скаргу відповідача передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 витребувано у Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/1064/21. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського Сумської області.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Заїки Алли Миколаївни на рішення Господарського суду Сумської області від 14.06.2022 у справі №920/1064/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Сумиобленерго» на рішення Господарського суду Сумської області від 14.06.2022 у справі №920/1064/21. Розгляд апеляційних скарг Фізичної особи-підприємця Заїки Алли Миколаївни та Акціонерного товариства «Сумиобленерго» об`єднано в одне апеляційне провадження. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційних скарг до розгляду на 10.10.2022. Явку учасників справи визнано не є обов`язковою. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційні скарги в письмовій формі до 03.10.2022. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 03.10.2022.

Розгляд справи відкладався, у зв`язку з військовою агресією проти територіальної цілісності України та забезпечення збереження безпекових умов для учасників провадження і працівників суду судові засідання не відбувалися та переносилися.

Явка представників сторін

У судове засідання від 27.03.2023 представник позивача не зявився, про час та місце судового засідання належним чином повідомлений у відповідності до ст. 120, 242 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. В апеляційній скарзі, а також в клопотанні від 28.02.2023 (надійшло до суду 03.03.2023, а.с. 102, т. 3) просить розглянути без його участі та участі його представника.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників позивача, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Представник відповідача в судовому засіданні 27.03.2023 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити нове про відмову в позові в повному обсязі.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутнього представника відповідача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

03.06.2004 ВАТ «Сумиобленерго», що діяло за умовами та правилами ліцензії на постачання електроенергії за регульованим тарифом ПС 0728 від 01.10.1996, а також ліцензії з передачі електричної енергії ПР №0066 від 19.09.1996, як постачальник (електричної енергії), в особі начальника СМРВЕ Недосипа Олександра Васильовича, що діяв на підставі довіреності №16-Д/172 від 24.06.2003, з одного боку, та суб`єкт підприємницької діяльності-фізична особа Заїка Алла Миколаївна, як споживач, що діяв на підставі свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності №2326 від 01 жовтня 2001 року з іншою боку (далі - сторони), уклали договір про постачання електроенергії №1853 (далі договір №1853 від 03.06.2004).

Відповідно до розділу 1 договору №1853 від 03.06.2004 постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

Абзацом 1 розділу 2 договору №1853 від 03.06.2004 визначено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затвердженими в установленому порядку.

Згідно з п. 4.1.2. договору №1853 від 03.06.2004 у разі перерви в постачанні електричної енергії споживачу з вини постачальника понад терміни, визначені ПУЕ для струмоприймачів відповідної категорії, постачальник несе відповідальність перед споживачем у розмірі п`ятикратної вартості недовідпущеної електричної енергії.

Пунктом 7.1. договору №1853 від 03.06.2004 визначено, що облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються постачальником розрахунковим шляхом згідно з "Методики обчислення обсягу електричної енергії, недорахованої у наслідок порушення споживачем - юридичною особою Правил користування електричною енергією", затвердженої відповідною постановою НКРЕ України.

Відповідно до п. 7.7. договору №1853 від 03.06.2004 перелік комерційних засобів обліку основного споживача та субспоживача, з необхідними даними для розрахунків, наведений відповідно у додатках № 3.1 та № 3.2 до цього договору.

16.10.2006 між споживачем та постачальником укладено додаткову угоду №1853/1 до договору №1853 від 03.06.2004 «Про постачання електричної енергії» (далі додаткова угода №1853/1 від 16.10.2006), відповідно до якої для приведення у відповідність до Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31.04.1996 №28 (в редакції постанови НКРЕ України від 17 жовтня 2005 року №910) та у зв`язку зі змінами, внесеними у порядок визначення величин споживання електричної енергії та потужності постановою КМУ №441 від 16.06.99 (в редакції постанови КМУ №473 від 16.06.05), а також внесеними змінами до Закону України "Про електроенергетику", в тому числі внесено наступні зміни до договору про постачання електроенергії №1853 від 03.06.04.

Розділ 4. в п. 4.1.1. третій абзац викладено в наступній редакції:

«Дотримання граничних показників якості електричної енергії на межі балансової належності електромереж в точці продажу» (п. 6 додаткової угоди №1853/1 від 16.10.2006).

Пункт 4.1.2 викладено в наступній редакції:

«У разі перерви в постачанні електричної енергії споживачу з вини постачальника понад терміни, визначені ПУЕ для струмоприймачів відповідної категорії, постачальник несе відповідальність перед споживачем у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії» (п. 7 додаткової угоди №1853/1 від 16.10.2006).

Пункт 4.1.3 доповнено третім абзацом та викладено в наступній редакції:

«Постачальник не несе відповідальності за майнову шкоду, заподіяну споживачу або третім особам внаслідок припинення або обмеження електропостачання, здійсненого у встановленому ПКЕЕ порядку» (п. 8 додаткової угоди №1853/1 від 16.10.2006).

Відповідно до п. 17 додаткової угоди №1853/1 від 16.10.2006 Розділ 7 "Облік електричної енергії та порядок розрахунків", пункт 7.1, в останньому реченні, після слів "...затвердженої відповідною постановою НКРЕ України" доповнено частиною речення "та згідно з вимогами додатка №4 Порядок розрахунків".

02.03.2018 за результатами перевірки об`єкта позивача відповідачем було складено акт №1853-02 про невідповідність приладу обліку вимогам нормативно-технічних документів.

18.04.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про приєднання електроустановки певної потужності, в якій зазначив: мету приєднання збільшення потужності; існуючу потужність 15кВт; 100 кВт як величину максимального розрахункового (прогнозованого) навантаження з урахуванням існуючої дозволеної (приєднаної) потужності; рік введення потужності 2018, ІІІ категорію надійності електропостачання, 2018 рік прогнозовану дату введення об`єкта замовника в експлуатацію; режим роботи електроустановок замовника цілодобово.

24.04.2018 відповідач надіслав позивачу листа №34/5471 про рішення Комісії ІКЦ ПАТ «Сумиобленерго», в якому повідомив, що 18.04.2018 за участю Заїки О.П. (по довіреності від 18.04.2018) відбулося засідання Комісії ІКЦ, на якому розглянуто звернення ФОП Заїки А.М. від 28.03.2018 та лист НКРЕКП №3395/20/7-18 від 06.04.2018 по зверненню ФОП Заїки А.М., об`єкт якої знаходиться за адресою: вул. Воскресенська,14, м. Суми, щодо складеного працівниками ПАТ "Сумиобленерго" акту №1853-02 про невідповідність приладу обліку вимогам нормативно-технічних документів та щодо відповідності дій ПАТ "Сумиобленерго" вимогам законодавства України.

За результатами засідання Комісія ухвалила наступне рішення: 1) ФОП Заїка А.М. виконати рекомендації, викладені в протокольному рішенні засідання Комісії ІКЦ від 30.01.2014 №01/1/2014; 2) відтермінувати до 30.06.2018 застосування ПАТ "Сумиобленерго" заходів, передбачених ПКЕЕ, внаслідок невиконання ФОП Заїка А.М. акта №1853-02 від 02.03.2018 про невідповідність приладу обліку вимогам нормативно-технічних документів.

24.04.2018 між Публічним акціонерним товариством «Сумиобленерго» (далі виконавець послуг) та фізичною особою-підприємцем Заїкою Аллою Миколаївною (далі замовник) було укладено договір про приєднання до електричних мереж ПАТ «Сумиобленерго» №56/3-120 (далі договір №56/3-120 від 24.04.2018).

Відповідно до п. 1.1. договору №56/3-120 від 24.04.2018 за цим договором до електричних мереж виконавця послуг приєднується: будівля кафе-дискотеки, місце розташування об`єкта замовника: вул. Воскресенська, буд. 14, м. Суми.

Пунктом 1.2. договору №56/3-120 від 24.04.2018 визначено, що місце забезпечення потужності об`єкта замовника встановлюється в: РУ-0,4 кВ ТП-539.

Згідно з п. 1.3. договору №56/3-120 від 24.04.2018 точка приєднання (межа балансової належності об`єкта замовника) встановлюється: в шафі обліку, змонтованій на межі земельної ділянки замовника або на зовнішній стороні будівлі замовника (місце встановлення детально визначити проектом).

Відповідно до п. 1.4. договору №56/3-120 від 24.04.2018 тип приєднання об`єкта замовника: стандартне III ступеня.

Замовлено до приєднання потужність у точці приєднання 100 кВт (додаткова - 85 кВт) (пункт 1.5. договору №56/3-120 від 24.04.2018).

Відповідно до пунктів 1.6. та 1.7. договору №56/3-120 від 24.04.2018 категорія надійності електропостачання III; ступінь напруги в точці приєднання визначається напругою на межі балансової належності і буде становити 0,4 кВ, II клас.

Пунктом 2.1. договору №56/3-120 від 24.04.2018 визначено, що виконавець послуг забезпечує приєднання електроустановок об`єкта замовника (будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) відповідно до схеми зовнішнього електропостачання і проектної документації та здійснює підключення об`єкта замовника до електричних мереж на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.1. договору №56/3-120 від 24.04.2018 замовник оплачує виконавцю послуг вартість приєднання.

Згідно з п. 7.1. договору №56/3-120 від 24.04.2018 цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами передбачених ним зобов`язань, але не довше ніж до 31.12.2019.

24.04.2018 відповідачем та позивачем підписано технічні умови стандартного приєднання до електричних мереж ПАТ «Сумиобленерго» ІІІ ступеня потужності електроустановок №56/5512, як додаток 1 до договору про приєднання до електричних мереж №56/3-120 від 24.04.2018.

Сторонами було підписано додаткову угоду до договору про приєднання до електричних мереж ПАТ «Сумиобленерго» №56/3-120 від 24.04.2018, якою внесено зміни в зазначений договір, а саме: викладено пункт 1.2 в наступній редакції: « 1.2. Місце забезпечення потужності об`єкта Замовника встановлюється: РУ-0,4 кВ ТП-250». Також внесено зміни в технічні умови №56/5512 від 24.04.2018, які є додатком до договору, а саме: викладено пункт 5 в наступній редакції: « 5. Точка забезпечення потужності: РУ-0,4 кВ ТП-250».

У грудні 2018 року фізична особа-підприємець Заїка А.М. підписала заяву-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Відповідно до даної заяви-приєднання на виконання вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та з метою неперервного електрозабезпечення за об`єктом споживача за адресою: м. Суми, вул. Воскресенська, 14 (адреса об`єкта), 62Z801 (ЕІС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача) учасник роздрібного ринку електричної енергії оператор системи розподілу ПАТ «Сумиобленерго», який діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, виданої згідно Постанови НКРЕКП від 16.11.2018 №1445, повідомив про припинення діяльності ПАТ «Сумиобленерго», як постачальника за регульованим тарифом, та приєднання споживача з 01 січня 2019 року до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії №1611853 від 03.06.2004 за особовим рахунком №1611853 бази даних споживачів постачальника за регульованим тарифом.

Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору, яка повертається споживачем на адресу учасника роздрібного ринку та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з заявою-приєднанням, та/або з дати, указаної в заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до учасника ринку із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив певний обсяг електричної енергії.

Відповідно до п. 1.1. договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії договір встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії Споживачу, як послуги Оператора системи. Цей Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього Договору.

Пунктом 1.2. договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії встановлено, Умови Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів. Далі за текстом цього Договору Оператор системи та Споживач іменуються - Сторона, а разом - Сторони.

Відповідно до п. 2.1. договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії Оператор системи надає Споживачу послуги з розподілу електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №309, та Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу електричної енергії, який є Додатком 2 до Договору, та в особовому рахунку Споживача, облікових базах даних Оператора системи.

Згідно з п 2.2. договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії відомості про засіб (засоби) вимірювання обсягу електричної енергії, що використовується на об`єкті (об`єктах) Споживача та субспоживача, зазначаються разом із енергетичними ідентифікаційними кодами (ЕІС кодами) в додатках 3.1 та 3.2 до Договору.

Пунктом 8.2. договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії визначено, що Оператор системи несе відповідальність за збитки, заподіяні Споживачу, у разі розподілу електричної енергії, параметри якості якої перебувають поза межами показників, визначених державними стандартами, або у разі припинення чи обмеження електропостачання із порушенням ПРРЕЕ в розмірі і порядку, визначених відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 8.3. договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії Оператор системи не несе відповідальності за майнову шкоду, заподіяну Споживачу або третім особам внаслідок припинення або обмеження електропостачання, здійсненого у встановленому ПРРЕЕ порядку.

Згідно з 8.4. договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії Оператор системи не несе відповідальності за тимчасове припинення постачання електричної енергії, відпуск електричної енергії, параметри якості якої не відповідають показникам, зазначеним у Договорі, або за шкоду, заподіяну Споживачу, якщо доведе, що вони виникли не з його вини, а з вини Споживача або внаслідок дії обставин непереборної сили.

Розділом 10 договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії передбачено порядок обмеження та припинення електропостачання, а саме:

Розподіл електричної енергії Споживачу може бути обмежено або припинено Оператором системи ( пункт 10.1):

1) без попередження у разі:

виникнення аварійних ситуацій в електроустановках Оператора системи - на час, що не перевищує визначеного ПУЕ для струмоприймачів Споживача відповідної категорії;

зниження показників якості електричної енергії з вини Споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок Оператора системи та інших споживачів;

приєднання Споживачем власних струмоприймачів або струмоприймачів третіх осіб до мереж Оператора системи поза розрахунковими засобами обліку;

самовільного внесення змін у схеми вимірювання та обліку електроенергії;

2) з повідомленням Споживача не пізніше ніж за 3 робочих днів у разі:

відсутності у Споживача персоналу для обслуговування електроустановок або договору на обслуговування електроустановок;

споживання електричної енергії Споживачем після закінчення строку дії Договору;

недопущення Споживачем посадових осіб органів, на яких покладено відповідні обов`язки згідно з чинним законодавством, до власних електроустановок або розрахункових засобів обліку електроенергії;

несплати Споживачем відповідних платежів у терміни, встановлені додатком 4 до Договору;

3) у разі незадовільного стану електроустановок Споживача, що загрожує аварією, пожежею, створює загрозу життю, а також при невиконанні вимог щодо усунення недоліків в електроустановках Споживача - за приписом представників державних органів, на які покладені відповідні обов`язки згідно з чинним законодавством;

4) у разі введення в установленому порядку графіків обмежень та відключень унаслідок недостатності електричної енергії та (або) потужності в енергетичній системі - згідно з додатком 5 до Договору;

5) з повідомленням не менше ніж за 10 днів для проведення планових ремонтних робіт в електроустановках Оператора системи або для приєднання нових споживачів, у разі відсутності резервного живлення Споживача.

12.08.2020 за результатами перевірки об`єкта споживача відповідачем було складено акт №1611853 про невідповідність приладу обліку вимогам нормативно-технічних документів.

Позивач, не погодився з вимогами названого акта, надав свої заперечення шляхом зазначення в ньому відомостей про те, що з 2018 року відповідач не виконав умови договору по збільшенню потужності до 100 кВт на об`єкті позивача по вул. Воскресенській, 14 в м. Суми.

14.08.2020 відповідачем було складено акт позапланової технічної перевірки вузла обліку електричної енергії за №0120167. За даним актом відповідачем зафіксовано, що облік працює в межах допустимої похибки, надано акт про невідповідність засобів комерційного обліку №1611853 від 12.08.2020.

14.09.2020 відповідач надав позивачу попередження про припинення надання послуг з розподілу електричної енергії №1853, в якому зазначив, що між філією "Сумський МРЕМ" AT "Сумиобленерго" та ФОП Заїка А.М. (далі - споживач) укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії. Станом на 14 вересня 2020 року позивачем не виконані вимоги акта №1611853 від 12.08.2020 про невідповідність приладу обліку вимогам нормативно-технічних документів. У зв`язку з цим, відповідач, керуючись положеннями пп. 4 п.11.5.2 Кодексу системи розподілу, затвердженого Постановою НКРЕКП №310 від 14.03.2018, повідомив позивача про припинення надання послуг з розподілу електроенергії з 28.09.2020.

28.09.2020 о 13:40 представником відповідача здійснено відключення обладнання позивача (о/р 1853) в Кафе-дискотека, в м. Суми по вул. Воскресенська, 14; відключення здійснено в РУ-0,4 кВт ТП-139 ВА-32А та виконано пломбування відключеного обладнання, про що складено відповідачем акт.

Позивач, вважаючи незаконним відключенням його об`єкта нерухомості від електропостачання, звернувся до суду з даним позовом. Крім того, у зв`язку із порушенням відповідачем договірних зобов`язань просив стягнути штрафні санкції, визначені договором №1853 від 03.06.2004.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Енергопостачальні підприємства інших, крім державної і комунальної, форм власності можуть брати участь у забезпеченні енергією будь-яких споживачів, у тому числі через державну (комунальну) енергомережу, на умовах, визначених відповідними договорами (ч. 5 ст. 275 ГК України).

Відповідно до ст. 174 ГК України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі ст. ст. 193, 202 ГК України та ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01 липня 2019 року запроваджено новий порядок надання послуг на риноку електроенергії.

Роздрібний ринок електричної енергії (далі - роздрібний ринок) - система відносин, що виникають між споживачем електричної енергії та електропостачальником у процесі постачання електричної енергії, а також іншими учасниками ринку, які надають пов`язані з постачанням електричної енергії послуги (пункт 77 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Положеннями ст. 72 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що роздрібний ринок функціонує для задоволення потреб споживачів у електричній енергії та пов`язаних з цим послуг. Учасниками роздрібного ринку електричної енергії є споживачі, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачам.

Постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку.

Оператор системи передачі та оператори систем розподілу забезпечують приєднання електроустановок споживачів до електричних мереж у порядку, встановленому статтею 21 цього Закону.

Передачу та розподіл електричної енергії, що постачається споживачам, здійснюють оператор системи передачі та оператори систем розподілу відповідно до договорів, що укладаються із споживачем та/або постачальником електричної енергії відповідно до Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Правил роздрібного ринку.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 названого Закону споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електроенергії, умов укладених договорів.

Згідно п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 13.03.2018 (далі - ПРРЕЕ) споживач електричної енергії зобов`язаний, зокрема, користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача для проведення технічної перевірки засобу комерційного обліку (засобів вимірювальної техніки), електроустановок та електропроводки, вимірювання показників якості електричної енергії, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу (субспоживачу) відповідно до встановленого цими Правилами порядку та виконувати їх обґрунтовані письмові вимоги щодо усунення виявлених порушень, якщо це обумовлено умовами договору; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом у відповідності до постанови НКРЕКП від 16.11.2018 №1445 ПАТ «Сумиобленерго» було видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, яка набрала чинності з 01.01.2019.

Оператор системи, згідно п. 1.1.2 ПРРЕЕ (в редакції на час проведення перевірки об`єкта позивача в 2020 році) - оператор системи передачі, оператор системи розподілу або оператор малої системи розподілу.

За змістом п. 5.1.1 ПРРЕЕ Оператор системи, зокрема, має право:

- на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до розрахункових засобів вимірювання електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживачів та інших учасників роздрібного ринку, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності оператора системи (пп. 2);

- на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів вимірювання, контролю за рівнем споживання електричної енергії та потужності, вимірювання показників якості електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки вимірювання та/або точки обліку відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору (пп. 4);

- тимчасово припиняти розподіл (передачу) електричної енергії, обмежувати обсяг розподілу (передачі) електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках та порядку, передбачених цими Правилами та Кодексом систем розподілу (пп. 6);

- надавати обов`язкові до виконання вимоги щодо приведення належних споживачу (щодо якого оператор системи виконує роль постачальника послуг комерційного обліку) розрахункових засобів вимірювання і схем їх підключення у відповідність до вимог цих Правил, Кодексу комерційного обліку та нормативно-технічних документів (пп. 8).

В п. 2.5.4. Кодексу комерційного обліку електричної енергії визначено, що за рахунок ОСР за місцем провадження ним господарської діяльності з розподілу електричної енергії здійснюються: один раз на шість місяців плановий контрольний огляд та зчитування даних з лічильників електричної енергії та один раз на три роки планова технічна перевірка вузлів обліку/ЗКО та схем їх підключення у всіх користувачів системи розподілу відповідно до затверджених графіків.

Згідно п. 6.2.1. Кодексу комерційного обліку електричної енергії під час кожної перевірки вузлів обліку представники сторони, що її здійснюють, зобов`язані: 1) надавати документи, видані організацією, де вони працюють, про підтвердження їхніх повноважень; 2) виконувати перевірку із дотриманням вимог безпеки відповідно до нормативно-правових актів та нормативних документів; 3) дотримуватися інструкцій щодо порядку роботи з обладнанням вузла обліку в електричних установках.

Після завершення перевірки сторона, що здійснює перевірку, складає акт технічної перевірки вузла обліку із зазначенням фактичного стану ЗВТ та іншого обладнання вузла обліку, зокрема виявлених недоліків. Цей акт надається за запитом усім заінтересованим сторонам. У разі необхідності здійснюється технічна експертиза ЗВТ та іншого обладнання вузла обліку (п. 6.2.4. Кодексу комерційного обліку електричної енергії).

При цьому, п. 6.5.14 Кодексу комерційного обліку електричної енергії передбачено, що у разі невідповідності стану комерційного обліку вимогам проектних рішень або закінчення терміну повірки оператором системи складається вимога щодо приведення стану комерційного обліку у відповідність до вимог цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджується, що за результатами перевірки об`єкта споживача відповідачем було складено акт №1611853 про невідповідність приладу обліку вимогам нормативно-технічних документів від 12.08.2020.

Зазначеним актом встановлено перелік вимог до облаштування розрахункового обліку споживача, передбачених нормативними документами, та зобов`язано відповідача до 12.09.2020 виконати п.п. 6, 9, 11, 16 переліку, а саме:

- встановити ввідний автоматичний вимикач, що відповідає розрахунковому струму навантаження згідно дозволеної потужності на 32 А (п. 6);

- провести держповірку або заміну лічильника (ів) активної електроенергії, в якого(их) закінчився термін держповірки (п.п. 7.1.5-7.1.6 ККО, міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями, затвердженими наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, №1747 від 13.10.16, паспорта лічильника (п. 9);

- провести держповірку або заміну вимірювальних трасформаторів струму з класом точності 0,5 (0,05S), в яких закінчився термін держповірки (п. 11);

- встановити лічильник прямого включення (п. 16).

Актом планової технічної перевірки вузла обліку електричної енергії №0120164 від 12.08.2020, складеним відповідачем на об`єкті позивача, встановлено, що облік працює в межах допустимої похибки; надано акт про невідповідність засобів ком. обліку №1611853.

14.08.2020 відповідачем було складено акт позапланової технічної перевірки вузла обліку електричної енергії за №0120167. За даним актом відповідачем зроблено висновок, що облік працює в межах допустимої похибки, надано акт про невідповідність засобів комерційного обліку №1611853 від 12.08.2020.

З наявного в матеріалах справи Попередження про припинення надання послуг з розподілу електричної енергії № 1853 від 14.09.2020 слідує, що правовою підставою припинення надання послуг з розподілу електричної енергії AT «Сумиобленерго» вказано підпункт 4 пункту 11.5.2 Кодексу системи розподілу, затвердженого Постановою НКРЕКП № 310 від 14.03.2018.

В пп. 4 п. 11.5.2 Кодексу систем розподілу визначені випадки припинення розподілу електричної енергії, у тому числі за ініціативою адміністратора комерційного обліку, у разі невиконання обґрунтованих вимог щодо приведення засобів розрахункового обліку до вимог щодо технічного стану, передбачених Кодексом комерційного обліку електричної енергії.

Отже, виходячи із правового аналізу вищенаведених норм в їх сукупності, колегія зазначає, що акт-вимога в силу приписів п. 6.2.4 Кодексу комерційного обліку електричної енергії повинна акумулювати в собі усю інформацію, зібрану (отриману) в ході перевірки з метою кваліфікування її як обґрунтованої вимоги оператора розподілу про усунення споживачем порушення правил комерційного обліку електричної енергії та, відповідно, у випадку її невиконання стає підставою для припинення розподілу електричної енергії.

Відповідач, обґрунтовуючи звернення з апеляційною скаргою, зокрема, наполягає на тому, що підставою для складання вищенаведених актів та попередження стало те, що комерційний вузол обліку позивача використовується із закінченим терміном повірки, а тому відповідна вимога AT «Сумиобленерго» є обґрунтованою в розумінні приписів пп. 4 п. 11.5.2 Кодексу систем розподілу.

Колегія суддів, дослідивши детально зміст вищезгаданих актів, приходить до висновку, що місцевим господарським судом обґрунтовано зазначено, що ані акт № НОМЕР_1 від 12.08.2020 (який став підставою до відключення), ані акт №0120167 від 14.08.2020, ані попередження AT «Сумиобленерго» від 14 вересня 2020 року, ані акт про відключення від 28.09.2020 не містять жодної інформації про закінчення терміну повірки лічильника та, що саме це є підставою для припинення надання послуг з розподілу електричної енергії.

Натомість, зокрема, акт № НОМЕР_1 від 12.08.2020 містить вимогу встановити лічильник прямого включення, тобто констатує що наявний на час перевірки вузол обліку не відповідає названим характеристикам. У зв`язку з цим, колегія вважає, що вимоги відповідача про здійснення держповірки лічильника, що був встановлений у позивача на час проведення відповідачем перевірки, та про встановлення лічильника прямого включення, тобто замінити на інший, самі по собі є взаємовиключними та не можуть існувати одночасно для задоволення вимог AT «Сумиобленерго». Повірка лічильника, який не відповідає вимогам, визначеним відповідачем у п. 16 названого акта не усунить цієї вимоги.

При цьому, слід наголосити, що чинне законодавство не встановлює положень щодо покладення на споживача безумовного обов`язку із заміни лічильна прямого включення, як того вимагає відповідач. Акт також не містить будь-яких посилань на те, яким саме вимогам проєктних рішень не відповідає засіб обліку позивача що зумовлює необхідність встановлення іншого. Водночас, станом на час укладення договору №1853 від 03.06.2004 наявний у позивача на час перевірки засіб обліку відповідав усім вимогам проєтних рішень, що давало змогу споживачу на постійній основі отримувати послуги електропостачання.

Як підставно зауважено місцевим господарським судом, в акті технічної перевірки вузла комерційного обліку електричної енергії №0120164 від 12.08.2020, згідно з яким, засіб обліку електричної енергії працює в межах допустимої похибки, не вказано, що лічильник не може використовуватись як розрахунковий і що позивачем пропущено терміни його повірки. Тобто факт пропуску цих термінів не зафіксовано.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія вважає, що акт оскільки не містить конкретизації обставин виявлених порушень та має взаємовиключні вимоги щодо заміни та повірки одного і того ж засобу комерційного обліку, а тому ці вимоги оператора не можуть бути визнані обґрунтованими в розумінні приписів пп. 4 п. 11.5.2 Кодексу систем розподілу. в розумінні приписів пп. 4 п. 11.5.2 Кодексу систем розподілу. За наведеного, апеляційна інстанція погоджується з висновком місцевого господарського суду про неправомірність дій відповідача щодо припинення надання послуги з розподілу електричної енергії у зв`язку з невиконанням позивачем вимог акта № НОМЕР_1 від 12.08.2020 та відключення електроустановки позивача.

Відтак, оскаржуване рішення в частині задоволених вимог про визнання протиправних дій та зобов`язання вчинити відповідні дії є таким, що прийнято на підставі повного, всебічного, об`єктивного з`ясування усіх обставин справи з вірним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Аргументація апеляційної скарги відповідача цих висновків не спростовує, а тому не може бути задоволена апеляційним господарським судом.

Щодо оскарження судового рішення в частині відмови в задоволенні позову

Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажом, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, з прийняттям в 2017 році Закону України № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії» було запроваджено нові підходи функціонування ринку електричної енергії, зокрема шляхом формування нової моделі взаємовідносин між учасниками під час здійснення купівлі-продажу, передачі та розподілу, постачання електричної енергії споживачам. Однією із передумов функціонування ринку електричної енергії було відокремлення діяльності з розподілу електричної енергії від конкурентних видів діяльності, зокрема виробництва та постачання електричної енергії, та отримання нових ліцензій з розподілу електричної енергії.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються різні види договорів, зокрема, про надання послуг з розподілу.

13 березня 2018 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг , прийняла постанову №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», в п. 2 якої встановлено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Відповідно до п. 4. Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (в редакції на час укладення між сторонами договору споживача про надання послуг з розподілу електроенергії) у період з дати отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії до 01 грудня 2018 року операторам систем розподілу (далі - ОСР) укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, та форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР направляє поштовим відправленням споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Направлення такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1.2.4 ПРРЕЕ договір споживача з оператором системи укладається з кожним споживачем, електроустановки якого приєднані на території діяльності оператора системи. При цьому договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії розробляється оператором системи розподілу на підставі додатка 3 до цих Правил, договір споживача з оператором системи передачі укладається відповідно до типового договору, визначеного Кодексом системи передачі.

Відповідно до пункту 2.1.4 ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил.

Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття(ч.1 ст. 641 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.(ч.2 ст. 642 ЦК України).

За приписами пункту 6 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. В іншій частині договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії припиняють свою дію.

Як вже зазначалось у цій постанові, у грудні 2018 року фізична особа-підприємець Заїка А.М. підписала заяву-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Відповідно до даної заяви-приєднання на виконання вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та з метою неперервного електрозабезпечення за об`єктом споживача за адресою: м. Суми, вул. Воскресенська, 14 (адреса об`єкта), 62Z801 (ЕІС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживача) учасник роздрібного ринку електричної енергії оператор системи розподілу ПАТ «Сумиобленерго», який діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, виданої згідно Постанови НКРЕКП від 16.11.2018 №1445, повідомив про припинення діяльності ПАТ «Сумиобленерго», як постачальника за регульованим тарифом, та приєднання споживача з 01 січня 2019 року до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії №1611853 від 03.06.2004 за особовим рахунком № НОМЕР_1 бази даних споживачів постачальника за регульованим тарифом.

Отже, з моменту укладення між позивачем та відповідачем типового договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, попередній договір про постачання електричної енергії №1611853 від 03.06.2004 продовжував свою дію лише в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цим договором, а також щодо нарахування пені, неустойки, тощо. В іншій частині договір про постачання електричної енергії №1611853 від 03.06.2004 припинив свою дію на підставі нормативно-правового акта, що узгоджується з приписами ч. 1 ст. 598 ЦК України та не потребує додаткового укладення між сторонами правочину із його розірвання.

Тобто, після підписання позивачем заяви-приєднання положення договору про постачання електричної енергії №1611853 від 03.06.2004 підлягали застосуванню до правовідносин сторін щодо стягнення заборгованості або повернення передплати, які існували та/або виникнули станом на відповідну дату приєднання споживача до типового договору і продовжували існувати. Поряд з цим, колегія звертає увагу на те, що продовження дії положень названого правочину в частині права нарахування неустойки також слід розглядати в контексті існування відповідних порушень (як підстави для нарахування неустойки) на час укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач обґрунтовуючи вимогу про стягнення неустойки посилався на те, що сторонами договору №1611853 від 03.06.2004 в його п. 4.1.2 узгоджено договірний розмір санкції за порушення відповідачем своїх зобов`язань. На інші положення, зокрема, договору про надання послуг з розподілу електричної енергії чи інші матеріально-правові підстави позивач не посилався. У зв`язку з цим, ФОП Заїка А.М. вважала, що незаконне відключенням її об`єкта нерухомості у вересні 2020 року від енергопостачання дає підстави (згідно умов договору №1611853 від 03.06.2004) для стягнення з відповідача двократної вартості недовідпущеної електричної енергії.

Однак, вищенаведені аргументи, на думку Суду, не можуть бути визнанні прийнятними для задоволення даної частини позовних вимог, оскільки порушення, за яке просить застосувати договірну неустойку позивач, допущено відповідачем вже після укладення між сторонами договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. При цьому, відповідальність відповідача за неналежне виконання зобов`язань з надання послуг з розподілу електроенергії договором №1611853 від 03.06.2004 не передбачена.

Колегія суддів, серед іншого, також звертає увагу на те, що положення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії не містить умови щодо договірної санкції у розмірі двократної вартості невідпущеної електричної енергії за порушення оператором зобов`язань.

В контексті вищевстановленого, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки порушення відповідачем договірних зобов`язань виникло саме в процесі виконання ним договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яким заявленого позивачем до стягнення розміру санкції не передбачено, то місцевим господарським судом правомірно було відмовлено в задоволенні даної частини позовних вимог з мотивів того, що на спірні правовідносини дія договору №1611853 від 03.06.2004 не поширюється. Фактично договірні зобов`язання за договором №1611853 від 03.06.2004 припинились в силу вимог закону.

Твердження апелянта про помилковість вказаних висновків з огляду на положення пункту 6 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, так як не спростовують встановлених у даній справі обставин відсутності порушення відповідачем саме договірних зобов`язань за договором №1611853 від 03.06.2004, п. 4.1.2 якого визначає розмір неустойки за його порушення.

Посилання апелянта-позивача на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 09.12.2021 у справі №908/1257/19, від 18.05.2021 у справі № 922/590/20 не можуть бути застосовані як релевантні до спірних правовідносин, оскільки питання застосування договірної санкції за порушення відповідачем зобов`язань за новим (іншим) договором не вирішувалось.

Північний апеляційний господарський суд, серед іншого, виходячи із принципів "jura novit curia" та диспозитивності, також не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин норми закону щодо відшкодування збитків, адже предметом позову, зокрема, є вимога про стягнення штрафних санкцій, розмір яких, за доводами позивача, визначено положеннями договору №1611853 від 03.06.2004.

Щодо посилання АТ «Сумиобленерго» в суді першої інстанції на приписи законодавства про застосування строків позовної давності до вимоги про стягнення неустойки, слід зазначити, що перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Даної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 18.12.2018 у справі № 911/1437/17.

Таким чином, зважаючи на те, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовної вимоги про стягнення 183 280,25 грн з підстав її необґрунтованості, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, правильним є висновок Господарського суду Сумської області про те, що позовна давність не може бути застосована до спірних правовідносин щодо названої частини вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Сумської області від 14.06.2022 у справі №920/1064/21 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржниками не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця Заїки Алли Миколаївни та Акціонерного товариства «Сумиобленерго» на рішення Господарського суду Сумської області від 14.06.2022 підлягають залишенню без задоволення.

Судові витрати

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційних скарг, покладаються на скаржників.

Керуючись Главою 1 Розділу ІV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця Заїки Алли Миколаївни та Акціонерного товариства «Сумиобленерго» на рішення Господарського суду Сумської області від 14.06.2022 у справі № 920/1064/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Сумської області від 14.06.2022 у справі №920/1064/21 залишити без змін.

Матеріали справи №920/1064/21 повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано, - 07.04.2023.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

І.П. Ходаківська