УХВАЛА

07 квітня 2023 року

м. Київ

cправа № 918/318/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі

за позовом керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне

до Сарненської районної військової адміністрації

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2023 до Касаційного господарського суду надійшла касаційна скарга Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі № 918/318/22.

Подана касаційна скарга Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з положеннями пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позовну заяву у цій справі подано у 2022 році, предметом розгляду якої є вимоги про припинення права постійного користування для Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне п`ятьма земельними ділянками:

- земельна ділянка площею 0,4800 га за адресою: Рівненська обл., м. Сарни, вул. Я. Мудрого, 3;

- земельна ділянка площею 4,000 га за адресою: Рівненська обл., м. Сарни, вул. Я. Мудрого, 3;

- земельна ділянка площею 0,6600 га за адресою: Рівненська обл., Сарненський р-н, смт Клесів, вул. Пушкіна, 9;

- земельна ділянка площею 8,2000 га за адресою: Рівненська обл., Сарненський р-н, смт Клесів, вул. Л. Українки;

- земельна ділянка площею 0,2000 га за адресою: Рівненська обл., Сарненський р-н, смт Клесів, вул. Центральна.

За змістом частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2022 установлено у розмірі 2 481,00 грн.

Оскаржуючи постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у цій справі, якою скасовано рішення суду першої інстанції про задоволення позову та ухвалено нове рішення про відмову у позові повністю, скаржник просить скасувати її та залишити в силі рішення Господарського суду Рівненської області від 19.09.2022.

З урахуванням вищезазначеного за подання касаційної скарги скаржник має сплатити судовий збір у сумі 248 100,00 грн (2 481,00 грн х 5 х 200 %).

До касаційної скарги додано платіжна інструкція від 03.03.2023 № 205 про сплату судового збору у розмірі 4 962,00 грн за подання касаційної скарги у справі № 918/318/22, яка не може вважатися документом, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі.

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржнику слід надати докази доплати судового збору у розмірі 19 848,00 грн, який має бути перерахований за такими реквізитами ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) ; код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»); призначення платежу: *; 101; __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний господарський суд) (назва суду, де розглядається справа).

Реквізити рахунків для зарахування судового збору за подання касаційної скарги до Верховного Суду розміщено на офіційному веб-сайті Верховного Суду.

За приписами частини першої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржувана постанова Північно-західного апеляційного господарського суду ухвалена 14.02.2023, отже з цього дня почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку.

Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги на вказане рішення суду у цій справі було 06.03.2023, після якого процесуальний строк вважається таким, що пропущений.

Касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне надіслано поштою 16.03.2023 з порушенням встановлено строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

За змістом частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Додане до касаційної скарги клопотання про поновлення строку касаційного оскарження обґрунтоване тим, що оскаржуване судове рішення скаржником було отримано в апеляційному суді наручно 07.03.2023, в підтвердження чого подано копію зареєстрованої судом відповідної заяви та оскаржуваної постанови з вхідним реєстраційним штампом, що вважає підставою для поновлення пропущеного строку звернення зі скаргою.

Посилання скаржника щодо наявності підстав для обчислення строку оскарження з дня отримання ним судового рішення за поданою ним заявою не підтверджено відповідними доказами, а реєстрація судового рішення як вхідної кореспонденції не може бути підставою для поновлення строку оскарження, оскільки це суперечить приписам статті 288 ГПК України, за якими учасник справи має право на поновлення пропущеного строку саме з дня вручення судового рішення, а не з дня реєстрації його скаржником.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 242 ГПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса в особи відсутня.

За заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.

За змістом частини шостої вищевказаної норми днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом ( частина третя статті 13 ГПК України).

Суд вважає за необхідне зазначити, що як передбачено положеннями статей 42, 43 ГПК України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до вимог статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується та до скарги додаються відповідні докази, за наявності.

Всупереч вищезазначеним вимогам процесуального законодавства скаржником не додано документів, що підтверджують дату вручення скаржнику оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, а подані ним копії заяви про отримання судового рішення та самої постанови суду не містять жодної дати, яка відповідно до переліку, зазначеного у частині шостій статті 242 ГПК України, підтверджує вручення цього рішення, зокрема розписки про його вручення.

Крім цього, доказів вручення оскаржуваного судового рішення поштою або на електронну адресу скаржника до скарги також не додано.

Враховуючи те, що касаційну скаргу подано безпосередньо до Касаційного господарського суду, через відсутність матеріалів справи у колегії суддів немає можливості перевірити наявність доказів надсилання та вручення копії оскаржуваної ухвали скаржникові.

Оскільки наведені обставини не обґрунтовані неналежними доказами та не відповідають положенням процесуального законодавства щодо підстав поновлення строку оскарження, вони не можуть вважатися причиною, яка дійсно б перешкоджала звернутися в передбачений законом строк до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у зв`язку з чим наведені підстави для поновлення процесуального строку визнаються неповажними.

Відповідно до положень частини третьої статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі № 918/318/22 підлягає залишенню без руху на підставі частин другої та третьої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених недоліків, шляхом надання суду відповідної заяви з наведенням інших підстав в підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови з відповідними доказами, а також доказів доплати судового збору у розмірі 19 848,00 грн у встановленому порядку.

Керуючись статтями 174, 234, 287-290, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі № 918/318/22 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення їх недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржникові.

2. Роз`яснити Квартирно-експлуатаційному відділу м. Рівне, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто або у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі положень пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

3. Копію цієї ухвали надіслати скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ