СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Харків Справа № 922/1892/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Геза Т.Д. , суддя Терещенко О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДанКо Декор" (вх.№189Х/1-43) на рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2022 (суддя Н.С.Добреля) у справі №922/1892/22

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДанКо Декор", смт. Нова Водолага, Харківська область;

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДанКо Декор" про стягнення заборгованості за договором розподілу природного газу № 09420WLR8CBP016 від 01.10.2016 у розмірі 246870,21 грн. за розподіл природного газу за період травень-липень 2022 року. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.12.2022 у справі №922/1892/22 (суддя Н.С.Добреля) позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДанКо Декор" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" 246870,21 грн. заборгованості та 3703,05 грн. судового збору.

Товариства з обмеженою відповідальністю "ДанКо Декор" з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2022 у справі №922/1892/22 та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається зокрема на Постанову НКРЕКП від 24.05.2022 року № 528, якою передбачено можливість подання споживачами заявок на зменшення величини замовленої потужності. Зазначає, що право споживача обґрунтовано відмовитися від підписання акта з наявності на те відповідних підстав закріплено в абзаці третьому пункту 10 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем. Вважає, що у ситуації, що існує в даний час, є можливим здійснення оплати лише за фактично розподілений газ.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2023 для розгляду справи №922/1892/22 призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В., суддя Геза Т.Д., суддя Терещенко О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 у справі №922/1892/22 апеляційну скаргу залишено без руху. Встановлено ТОВ "ДанКо Декор" десятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надати до Східного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у розмірі.

06.02.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ДанКо Декор" надійшло клопотання про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду від 26.01.2023. До вказаного клопотання апелянт додав платіжне доручення №543 від 01.02.2023 на суму 5554,58 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.02.2023 у справі №922/1892/22 зокрема відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДанКо Декор" на рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2022 у справі №922/1892/22. Витребувано з господарського суду Полтавської області матеріали справи №922/1892/22.

Ухвалено здійснювати розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДанКо Декор" на рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2022 у справі №922/1892/22 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено позивачу строк на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

17.02.2023 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/1892/22.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" надіслало пояснення на апеляційну скаргу (вх.№2849 від 14.03.2023), в якому проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, прийнятим в результаті всебічного розгляду матеріалів справи та з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду без змін.

Клопотань від учасників справи про розгляд апеляційної скарги з їх повідомленням (викликом) до суду не надійшло.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, товариством з обмеженою відповідальністю "ДанКо Декор" підписано заяву-приєднання до умов типового договору розподілу природного газу №09420WLR8CBP016 від 01 жовтня 2016 року на суб`єкти, розташовані за адресою: смт. Нова Водолага, вул. Заводська, 1. Як суб`єкту ринку природного газу було присвоєно персональний ЕІС-код: 56ХО0000W1RSC00V та підписано типовий договір розподілу природного газу від 01 жовтня 2016 року, отже відповідач приєднався до типового публічного договору розподілу природного газу, текст якого затверджений Постановою НКРЕКП № 2498 від 30 вересня 2015 року.

Відповідно до пункту 2.1. договору, оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Постановою НКРЕКП № 2080 від 07 жовтня 2019 року внесено зміни до кодексу ГРМ, згідно яких з 01 січня 2019 року запроваджується новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік.

Згідно пункту 12.2. договору якщо в установленому порядку Регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання чинності крім випадків, для яких цим договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін.

В разі незгоди споживача зі змінами він має право розірвати цей договір шляхом надсилання письмового повідомлення оператору ГРМ протягом 10 календарних днів з дня, коли він дізнався чи міг дізнатись про внесені до цього договору зміни. Нерозірвання цього договору у вказаний строк та продовження споживання природного газу свідчить про згоду споживача з внесеними до цього договору змінами.

Відповідно до пункту 6.1. договору, оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно пункту 6.3. договору визначено, що величина річної замовленої потужності об`єкта споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Споживач, що не є побутовим, оплачує замовнику потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених в заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 2 глави 6 розділу IV Кодексу ГРМ річна замовна потужність об`єкта споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року (згідно пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ).

На виконання вимог Кодексу ГРМ та договору, позивачем здійснено розрахунок величини річної замовленої потужності сумарно по всіх об`єктах на розрахунковий календарний 2020 рік.

Для розрахунку об`єму було взято обсяги фактично розподіленого природного газу відповідачу з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 30.09.2021 року та склав 575642,84 м.куб. величина річної замовленої потужності на 2022 рік та відповідно місячний розмір замовленої потужності становить 47970,24 м. куб.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості 1 м3 замовленої потужності.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно пункту 2 глави 6 розділу IV Кодексу ГРМ, фактичний обсяг використання потужності визначається виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу наростаючим підсумком протягом відповідного календарного року.

Відповідно до пункту 6.5. Типового договору передбачено, що визначення фактичного обсягу використання потужності (протягом календарного року) та замовленої споживачем річної потужності здійснюється сумарно по всіх об`єктах споживача, що є не побутовим, що знаходяться в газорозподільній зоні відповідного оператора ГРМ, крім випадків, передбачених главою 6 розділу IV Кодексу газорозподільних систем.

Нормами Кодексу газорозподільних систем передбачено, що якщо на дату розірвання договору розподілу природного газу або вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу фактичний обсяг споживання сумарно по всіх об`єктах цього споживача або об`єкту, який було вилучено з заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу буде перевищувати оплачену річну замовлену потужність поточного календарного року з урахуванням місяця, в якому розірваний договір або вилучений об`єкт із заяви-приєднання, споживач зобов`язаний в десятиденний строк з дня виставлення рахунку сплатити оператору ГРМ різницю між вартістю фактично використаної потужності та вартістю оплаченої річної замовленої потужності. При цьому за наявності двох і більше об`єктів споживача величина оплаченої вартості річної потужності по об`єкту визначається пропорційно розміру річної замовленої потужності такого об`єкта до загального розміру річної замовленої потужності цього споживача (п. 9 гл. 6 розд. VI).

Згідно пункту 6.5. договору, споживач, що не є побутовим, зобов`язаний здійснити оплату величини вартості перевищення річної замовленої потужності протягом 10 робочих днів з дня надання оператором ГРМ рахунку на оплату.

Як свідчать матеріали справи, позивачем було надано відповідачу послуги з розподілу природного газу, що підтверджується наступними актами наданих послуг:

- від 30.05.2022 року згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у травні 2022 року склав 47970,23 м.куб. та вартість наданих послуг складає 114552,91 грн.;

- від 30.06.2022 року згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у червні 2022 року склав 47970,24 м.куб. та вартість наданих послуг складає 114552,94 грн.;

- від 31.07.2022 року згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у травні 2022 року склав 47970,24 м.куб. та вартість наданих послуг складає 114552,94 грн.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2782 від 30 грудня 2020 року встановлено з 01 лютого 2020 року тариф на послуги розподілу природного газу - в розмірі 1,79 грн. за 1м3 (без урахування ПДВ) та 2,148 грн. (з ПДВ).

В свою чергу, відповідачем були лише частково оплачені послуги за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 96788,58 грн., у зв`язку з чим за розрахунком позивача заборгованість відповідача за період з травня по липень 2022 року складає 246870,21 грн.

26.04.2022 року позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості за розподілений та поставлений природний газ.

16.05.2022 року відповідачем було надано відповідь на вищезазначену вимогу, у якій зазначено, що війська агресія та відповідно введення на території України військового стану спричинили зупинення виробництва та відповідні обставини є форс-мажором, який підтверджується листом ТПП України, а також просило позивача розглянути можливість оплати фактично поставленого газу , а не величин замовленої потужності, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем підприємства.

25.05.2022 року позивачем було направлено відповідачу лист, в якому зазначено про те, що введення на території України військового стану не є безумовною обставиною для звільнення від виконання обов`язків по договору та має доводитись у кожному окремому випадку окремо. Крім того позивачем було зазначено, що відповідно до п. 6.1 договору оплата проводиться за річну замовлену потужність та договором не передбачено сплати фактичного об`єму спожитого газу. Крім того позивач вказує на те, що є підприємством критичної інфраструктури та у даний час є вкрай необхідною своєчасна оплата отриманих послуг, в той час, затримка в оплаті негативно впливає на фінансування господарської діяльності підприємства.

10.06.2022 року відповідачем було направлено начальнику Зміївського відділення АТ "Харківгаз" звернення, в якому зазначено про вирішення питання щодо коригування величини замовленої потужності у бік зменшення до 199557 м.куб. у відповідності до постанови НКРЕКП від 24.05.2022 року № 528 та здійснення перерахунку у відповідності до зменшеної величини.

17.06.2022 року позивачем було надано відповідачу відповідь на вищезазначене звернення, в якому зазначено про те, що коригуванню річної замовленої потужності підлягають споживачі, які подали заявки на відповідні величини, про що зазначено в абц. 10 п. 2 постанови НКРЕКП від 24.05.2022 року № 528, в той час, як відповідачем відповідна заявка на 2022 рік на подавалась та величина річної потужності була визначена відповідачу виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу за період з 01.10.2020 року по 30.09.2021 року, який згідно актів наданих послуг був підписаний відповідачем. Таким чином, позивач зазначив про відсутність можливості провести коригування річної замовленої потужності.

Враховуючи вищенаведені обставини та те, що відповідачем не було сплачено заборгованість з розподілу природного газу за травень-липень 2022 року, яка становить 246870,21 грн., позивач звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд визнав їх обґрунтованими та доведеними.

Судова колегія, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

АТ "Харківгаз" є оператором газорозподільної системи.

Згідно Кодексу ГРМ, оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться в його власності або користуванні відповідно до законодавства та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Відповідно до пункту 1 розд. 3 глави VI Кодексу ГРМ споживачі, у т.ч. побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (в т.ч. побутовим споживачем) відповідно о вимог кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Згідно пункту 3 глави 3 розд. VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та за формою Типового договору розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 4 глави 3 розд. VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання зави-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території цього ліцензованої діяльності з розподілу газу і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Як вже було зазначено вище, відповідач приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу №09420WLR8CBP016 від 01 жовтня 2016 року на суб`єкти, розташовані за адресою: смт. Нова Водолага, вул. Заводська, 1.

В свою чергу на виконання умов договору сторонами було підписано акт приймання-передачі природного газу від 30.09.2021 року, відповідно до якого величина річної замовленої потужності на 2022 рік склала 575642,84 м.куб. та відповідно місячний розмір замовленої потужності становить 47970,24 м. куб.

Позивачем на підтвердження виконання зобов`язань за договором було надано акти наданих послуг :

- від 31.05.2022 року згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у травні 2022 року склав 47970,23 м.куб. та вартість наданих послуг складає 114552,91 грн.;

- від 30.06.2022 року згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у червні 2022 року склав 47970,24 м.куб. та вартість наданих послуг складає 114552,94 грн.;

- від 31.07.2022 року згідно з яким об`єм розподіленого природного газу споживачу у травні 2022 року склав 47970,24 м.куб. та вартість наданих послуг складає 114552,94 грн.

Проте, як зазначає позивач, відповідачем були лише частково оплачені послуги за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 96788,58 грн., у зв`язку з чим за розрахунком позивача заборгованість відповідача за період з травня по липень 2022 року складає 246870,21 грн.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на можливість коригування величин замовлено потужності на підставі постанови НКРЕКП від 24.05.2022 року № 528, суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 4 та 17 Закону України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, частини другої статті 9 Закону України Про правовий режим воєнного стану, у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, введеного відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та продовженого Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг було прийнято Постанову № 528, якою постановлено:

1. Операторам газорозподільних систем з дня набрання чинності цією постановою:

розглянути заявки на уточнення (збільшення/зменшення) величини замовленої річної потужності об`єктів споживачів, що не є побутовими, які замовили річну потужність на 2022 календарний рік відповідно до абзацу десятого пункту 2 або абзацу другого пункту 5 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494;

на підставі заявок, визначених цим пунктом, здійснити перерахунок місячної вартості послуги розподілу природного газу за весь 2022 календарний рік відповідно до пункту 3 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494.

2. У тижневий строк з дня набрання чинності цією постановою операторам газорозподільних систем повідомити споживачів, що не є побутовими, які замовили річну потужність на 2022 календарний рік відповідно до абзацу десятого пункту 2 або абзацу другого пункту 5 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, про право таких споживачів одноразово подати заявку на уточнення (збільшення/зменшення) величини замовленої річної потужності сумарно по всіх об`єктах на 2022 календарний рік з дня набрання чинності цією постановою до 15 вересня 2022 року (включно).

3. Ця постанова набирає чинності з дня її прийняття та діє до 15 вересня 2022 року (включно).

Отже, вищезазначеною Постановою передбачено можливість подання заявок на уточнення (збільшення/зменшення) величини замовленої річної потужності об`єктів споживачів, що не є побутовими, які замовили річну потужність на 2022 календарний рік відповідно до абзацу десятого пункту 2 або абзацу другого пункту 5 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494.

Як вже вказував місцевий суд, матеріали справи не містять заявки відповідача на замовлену річну потужність на 2022 рік. Позивачем у листі від 17.06.2022 року зазначалось, що річна величина замовленої потужності на 2022 рік визначалась ним виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу за період з 01.10.2020 року по 30.09.2021 року, який згідно актів наданих послуг за жовтень 2020 року - вересень 2021 року, який підписані відповідачем, становить 575642,84 м.куб.

Відповідно до пункту 2 глави 6 розділу IV Кодексу ГРМ річна замовна потужність об`єкта споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

На підставі наведеного позивачем не було розглянуто заявку відповідача щодо зменшення величини замовленої річної потужності на 2022 рік.

Таким чином матеріали справи не містять доказів проведення коригування величин замовленої річної потужності на 2022 рік на об`єкті відповідача.

Крім того в матеріалах справи відсутня заявка на величину замовленої потужності на 2022 рік та відповідно узгодження відповідних величин з позивачем.

Абзацами восьмим, десятим пункту 2 глави 6 Кодексу ГРМ, до яких було внесено зміни постановою НКРЕКП від 07.10.2019 № 2080, передбачено, що:

Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати Споживача про фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом (об`єктами Споживача) за попередній газовий рік, величину планованої місячної плати за послуги розподілу із зазначенням її складових (визначається Оператором ГРМ відповідно до абзацу першого цього пункту).

Така інформація може бути надана Споживачеві шляхом розміщення її в особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передач і природного газу (для споживачів, що не є побутовими), платіжних документах тощо.

Споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену Споживачем річну потужність, величина перевищення має бути сплачена Споживачем за двократною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

У Постанові Верховного Суду від 08 липня 2021 року у справі №903/719/20 зазначено, що при цьому положеннями Кодексу ГРМ не передбачено можливості уточнення величини річної замовленої потужності, яка визначена Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу об`єктом Споживача за попередній газовий рік, у разі нездійснення Споживачем замовлення річної потужності у строк не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому.

В той час, як вже було зазначено вище, в матеріалах справи відсутня заявка відповідача на замовлення величин потужності на 2022 рік та об`єм газу було визначено позивачем на підставі попереднього газового року.

Також суди зауважують, що докази оскарження відповідної відмови позивача від проведення коригування величин потужності на 2022 рік в матеріалах справи відсутні.

Відтак, апеляційна скарга в цій частині є безпідставною.

Щодо доводів апелянта про можливість здійснення оплати за фактично розподілений газ, судова колегія зазначає про таке.

Відповідно до пункту 6.1. договору, оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно пункту 6.3. договору визначено, що величина річної замовленої потужності об`єкта споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Споживач, що не є побутовим, оплачує замовнику потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених в заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Таким чином, умовами договору передбачено, що оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за річну замовлену потужність з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

В той час, як умовами договору не передбачено оплати за фактично розподілений газ.

Крім того, як встановлено судами, в матеріалах справи відсутні докази погодження з позивачем зменшення замовленої потужності природного газу за 2022 рік.

Таким чином, з урахуванням положень договору та вимог Кодексу газорозподільних систем, відповідачем має здійснюватись оплата за річну замовлену потужність та можливість здійснення оплати за фактично розподілений газ не передбачено.

Апелянт зазначає, що абзац третій пункту 10 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних Систем передбачає право споживача обґрунтовано відмовитися від підписання акта з наявності на те відповідних підстав. Керуючись зазначеними нормами, Відповідач письмово повідомляв Позивача про неможливість підписання актів до врегулювання питання щодо вартості послуг позивача.

Разом з тим, судом встановлено відсутність підстав, на які посилався відповідач, для відмови від підписання відповідних актів, відтак апеляційна скарги в цій частині також є безпідставною.

Відповідач не довів належними доказами свої заперечення, не спростував обставин, а які посилається позивач, як на підставу позову.

За таких обставин, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого суду про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором розподілу природного газу у розмірі 246870,21 грн. за період травень-липень 2022 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, відхиляються колегією суддів, як безпідставні, необґрунтовані та такі, що стосуються виключно переоцінки доказів.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів і вимог

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2022 у справі №922/1892/22 без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені відповідачем, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДанКо Декор" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 23.12.2022 у справі №922/1892/22 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя Т.Д. Геза

Суддя О.І. Терещенко