ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"04" квітня 2023 р. м. Київ Справа № 904/385/23

Суддя Рябцева О.О., розглянувши матеріали

за позовом Відділу з питань реклами виконкому Криворізької міської ради, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю медичної компанії Іріс, Київська обл., Білоцерківський р-н., м. Біла Церква

про стягнення 6775,22 грн.

встановив:

20.02.2023 р. до господарського суду Київської області за підсудністю з Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Відділу з питань реклами виконкому Криворізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю медичної компанії Іріс про стягнення 6775,22 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.02.2023 р. позовну заяву Відділу з питань реклами виконкому Криворізької міської ради залишено без руху на підставі ст.ст. 162, 164, 172, 174 Господарського процесуального кодексу України та запропоновано позивачу надати до суду: докази направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами; докази доплати 203,00 грн. судового збору; пояснення щодо вимоги про стягнення боргу на користь органу місцевого самоврядування, а не позивача - Відділу з питань реклами виконкому Криворізької міської ради; обґрунтований розрахунок суми боргу; пояснення чи доповнення до позовної заяви із зазначенням: доказів виконання позивачем умов договору від 07.09.2012 р., повного найменування відповідача, правильного місцезнаходження та поштового індексу відповідача, інформації щодо його електронної адреси та відомих йому номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача, інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, уточненого переліку, доданих до позовної заяви документів, протягом 10 днів з дня отримання ним вказаної ухвали.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 203, ухвала господарського суду Київської області від 28.02.2023 р. була отримана позивачем 09.03.2023 р. Отже, останнім днем строку, встановленого ухвалою господарського суду Київської області від 28.02.2023 р. для усунення недоліків позовної заяви, є 20.03.2023 р. (19.03.2023 р. вихідних день).

23.03.2023 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшла заява щодо усунення недоліків, яка здана до поштового відділення 16.03.2023 р. З вказаної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивачем лише частково усунуто недоліки позовної заяви, а саме надано: докази направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами; пояснення із зазначенням доказів виконання позивачем умов договору від 07.09.2012 р., повного найменування відповідача, правильного місцезнаходження та поштового індексу відповідача, інформації щодо його електронної адреси та відомих йому номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача, інформації щодо наявності у позивача оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, уточненого переліку, доданих до позовної заяви документів.

Як вже зазначалося, ухвалою господарського суду Київської області від 28.02.2023 р. позовну заяву залишено без руху на підставі ст.ст. 162, 164, 172, 174 Господарського процесуального кодексу України та запропоновано позивачу надати до суду, зокрема докази доплати 203,00 грн. судового збору.

Як доказ доплати судового збору позивачем додано до заяви копію платіжної інструкції № 0.0..1 від 16.03.2023 р. на суму 203,00 грн., в графі «Отримувач» якої зазначено: ГУК у Дн-кій обл/Собор.р/22030101.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України Про судовий збір судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку одержувач зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу.

Для зарахування коштів судового збору до спеціального фонду державного бюджету Державною казначейською службою України відкриваються спеціальні рахунки в розрізі усіх її територіальних підрозділів. Судовий збір може бути перерахований через будь-яку установу банку чи відділення зв`язку із зазначенням необхідних реквізитів.

У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до заяви, містили відомості про те, за яку саме заяву (скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Наведений правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 р. у справі № 9901/144/20.

Частиною 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/) в розділі судовий збір зазначено платiжнi реквiзити для перерахування судового збору при зверненні до господарського суду Київської області. Відповідно до вказаних реквізитів отримувачем коштів за сплачений судовий збір є: «ГУК у Київ. обл./м.Київ/22030101».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Отже платіжна інструкція № 0.0..1 від 16.03.2023 р. не є належним доказом доплати судового збору у встановленому порядку.

Як вже зазначалось, в ухвалі господарського суду Київської області від 28.02.2023 р., позивачу було запропоновано надати до суду пояснення щодо вимоги про стягнення боргу на користь органу місцевого самоврядування, а не позивача - Відділу з питань реклами виконкому Криворізької міської ради.

Позивачем не усунуто недолік позовної заяви в цій частині. Як зазначалось в ухвалі господарського суду Київської області від 28.02.2023 р., позивачем за даним позовом є Відділ з питань реклами виконкому Криворізької міської ради. Однак з прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути заборгованість на користь органу місцевого самоврядування, а не позивача - Відділу з питань реклами виконкому Криворізької міської ради, що суперечить приписам ч. 3 ст. 45 ГПК України.

Позивач у заяві щодо усунення недоліків зазначає, що Відділ з питань реклами є структурним підрозділом виконавчого комітету Криворізької міської ради, який будучи юридичною особою наділений Криворізькою міською радою повноваженнями розпорядника спеціального цільового фонду від плати за тимчасове використання місць розташування об`єктів зовнішньої реклами, яке передбачає наявність повноважень на звернення до суду із позовом, предметом спору якого є стягнення заборгованості за договором на право тимчасового користування місцем для розміщення рекламного засобу, що перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Кривого Рогу, на користь територіальної громади міста.

Отже, обґрунтовуючи вимогу про стягнення коштів не на свою користь, позивач посилається на наявність саме у нього повноважень на звернення до суду із позовом, предметом спору якого є стягнення заборгованості за договором на право тимчасового користування місцем для розміщення рекламного засобу. Таким чином, з наданих пояснень навпаки вбачається, що у позивача є повноваження для звернення до суду за захистом свого права, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 4 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 45 ГПК України позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Проте позивач звертається до суду з вимогою стягнути кошти не на свою користь, а на користь іншої юридичної особи органу місцевого самоврядування в особі позивача, що суперечить ч. 2 та ч. 3 ст. 4 ГПК України, оскільки фактично подано позов на захист інтересів іншої особи, хоча законом позивачу такого права не надано, а навпаки надано право на звернення до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Також ухвалою господарського суду Київської області від 28.02.2023 р. було запропоновано позивачу надати до суду обґрунтований розрахунок суми боргу, оскільки у розрахунку за період з 01.05.2021 р. по 22.12.2022 р. вказано сальдо у сумі 5160,22 грн. станом на 01.05.2021 р. Проте, ні обґрунтованого розрахунку вказаної суми, ні доказів наявності боргу в сумі 5160,22 грн. станом на 01.05.2021 р. позивачем не зазначено.

Позивачем додано до заяви щодо усунення недоліків довідку-розрахунок заборгованості по ТОВ «МК Іріс» вже за період з 01.08.2018 р. по 01.05.2021 р., з якого знову вбачається наявність сальдо (264,09 грн.) станом на початок періоду розрахунку (01.08.2018 р.) без посилання на докази наявності боргу у цій сумі.

Отже позивачем не в повному обсязі усунуто недоліки позовної заяви, про які зазначено в ухвалі господарського суду Київської області від 28.02.2023 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Таким чином, оскільки позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, про які зазначено в ухвалі господарського суду Київської області від 28.02.2023 р., то вона підлягає поверненню позивачу на підставі ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя

постановив:

Позовну заяву та додані до неї документи вважати неподаними та повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили після її підписання відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.О. Рябцева