ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/993/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.,

секретар судового засідання: Воробйова І. Г.

за участю представників сторін:

- від позивача: Канюка Т. В., довіреність від 04.01.2022 (в режимі відеоконференції)

- від відповідача: Лук`янець Л. О., ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АМ №1034595 від 20.10.2022

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів"

про стягнення 4346729,95 грн

У засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ "Союз Автомотів" про стягнення 4346729,95 грн, з яких 1167499,88 грн основного боргу, 3179230,07 грн пені, а також судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов`язку щодо поставки товару за рамковим договором поставки №13А290-30303-21 від 24.02.2020 та індивідуальними договорами поставки №1 ДІ-1/13А 290-30303-21 від 03.11.2021, №2 ДІ-2/13А 290-30303-21 від 03.11.2021, №3 ДІ-3/13А 290-30303-21 від 14.12.2021, №4 ДІ-4/13А 290-30303-21 від 14.12.2021, №5 ДІ-5/13А 290-30303-21 від 23.12.2021.

Ухвалою від 08.11.2022 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання на 05.12.2022 о 10:30 (а. с. 107 у т. 1).

01.12.2022 до суду від відповідача надійшов відзив з додатками від 01.12.2022, вих. №1045 з клопотанням про розстрочення на 17 місяців 1167499,88 грн основного боргу згідно з графіком та запереченнями проти стягнення пені (а. с. 111 - 134 у т. 1).

05.12.2022 до суду від відповідача надійшла заява від 05.12.2022 про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ТОВ "Пежо Сітроен Україна" (а. с. 140-141 у т. 1).

13.12.2022 до суду від позивача надійшла відповідь від 12.12.2022 на відзив (а. с. 149-155 у т. 1).

13.12.2022 до суду від відповідача надійшло клопотання від 13.12.2022 про зменшення пені на 99,99 % у зв`язку з виключними обставинами (а. с. 156-160 у т. 1).

Ухвалою від 21.12.2022 господарський суд продовжив підготовче провадження у справі по 06.02.2023, призначив підготовче засідання суду (а. с. 195 у т. 1).

10.01.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання із доказами часткового погашення боргу на суму 70000,00 грн, а також проект мирової угоди з доказами її надіслання позивачу (а. с. 199-207 у т. 1).

Ухвалою від 11.01.2023 господарський суд, зокрема, відмовив у задоволенні заяви відповідача про залучення ТОВ "Пежо Сітроен Україна" третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (а. с. 211-212 у т. 1).

27.01.2023 до суду від відповідача надійшло пояснення щодо, зокрема, неприйнятності умов мирової угоди, запропонованих відповідачем (а.с. 214-217 у т.1).

06.02.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про приєднання до справи письмової пропозиції про виконання умов договорів поставки в натурі від 20.01.2023, вих. №33, з доказами її надіслання позивачу (а. с. 223-231 у т. 1).

Ухвалою від 06.02.2023 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 01.03.2023 о 10:00 (а. с. 235 у т. 1).

01.03.2023 від ТОВ "Пежо Сітроен Україна" надійшло клопотання від 01.03.2023 про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та повернення розгляду справи на стадію підготовчого провадження (а. с. 244-245 у т. 1).

Ухвалою від 01.03.2023 господарський суд призначив засідання для розгляду справи по суті та вказаного клопотання ТОВ "Пежо Сітроен Україна" на 15.03.2023 о 14:30 (а. с. 249, 250 у т. 1).

15.03.2023 до суду від позивача надійшло заперечення від 14.03.2023 на зазначене клопотання ТОВ "Пежо Сітроен Україна" (а. с. 1 у т. 2).

15.03.2023 до суду від ТОВ "Пежо Сітроен Україна" надійшла додаткова заява щодо залучення до справи третьою особою з додатками (а. с. 2 - 14 у т. 2).

15.03.2023 до суду від відповідача надійшло пояснення від 14.03.2023 щодо стягнення штрафних санкцій (а. с. 15 - 22 у т. 2).

Ухвалою від 15.03.2023 господарський суд оголосив перерву в засіданні суду для розгляду справи по суті та клопотання ТОВ "Пежо Сітроен Україна" про залучення третьою особою до 12:00 22.03.2023 (а. с. 27-26 у т. 2).

21.03.2023 до суду від позивача надійшло заперечення на додаткову заяву ТОВ "Пежо Сітроен Україна" про залучення третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (а. с. 33-35 у т. 2).

21.03.2023 до суду від позивача надійшло заперечення на пояснення відповідача щодо стягнення штрафних санкцій, та на клопотання відповідача про визнання обставин виключними та зменшення розміру пені ( а. с. 36 - 40 у т. 2).

21.03.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення пояснень від 27.01.2023 з доказами його направлення відповідачу (а. с. 41 - 45 у т. 2).

21.03.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копії листа ТОВ "Союз Автомотів" від 21.03.2023, вих. №133 "Пропозиція про виконання умов договорів поставки в натурі", з доказами направлення такого листа на електронну пошту позивача (а. с. 46 - 49 у т. 2).

Відповідними ухвалами від 22.03.2023 господарський суд (а. с. 52- 55 у т. 2):

- відмовив в задоволенні клопотань ТОВ "Пежо Сітроен Україна" про залучення до участі у справі третьою особою та повернення розгляду справи на стадію підготовчого провадження; оголосив перерву в засіданні суду до 09:30 31.03.2023.

Представник позивача в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала.

У засіданні суду представник відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених у поданих процесуальних заявах по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Обставини справи та зміст спірних правовідносин.

24.02.2020 між ТОВ "Союз Автомотів" (постачальник/відповідач) та АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" (покупець/позивач) укладено рамковий договір поставки товару №13А290-30303-21 (далі - рамковий договір) (а. с. 9-11 у т. 1), за п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця з 24.02.2020 по 31.12.2029 на умовах, що погоджуються сторонами у відповідних Індивідуальних договорах поставки, нові автомобілі торгової марки Реugeot (далі - товар), в загальній кількості 150 одиниць, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлений товар в межах ціни рамкового договору.

Рамковий договір регулює всі угоди та їх істотні умови, які будуть укладені сторонами щодо поставки, проведення розрахунків та прийому-передавання товару (кожна з таких угод надалі іменується - індивідуальний договір поставки) (абз. 2 п. 1.1 рамкового договору).

Кожним індивідуальним договором поставки визначається окремо обсяг поставки, договірна ціна та терміни поставки кожної окремої партїї/одиниці товару, пункт поставки та інші умови, визначені на підставі та згідно з умовами рамкового договору (п. 1.3 рамкового договору).

Відповідно до п. 2.1 рамкового договору загальна ціна даного договору дорівнює сумі договірних вартостей товару за всіма Індивідуальними договорами поставки та не може перевищувати 70000000,00 грн, включаючи ПДВ.

Договірна вартість за кожним індивідуальним договором поставки розраховується і підлягає сплаті в українських гривнях, у безготівковій формі на поточний рахунок постачальника; договірна вартість кожної окремої партії/одиниці поставки визначається на дату виставлення рахунку-фактури постачальником за відповідним індивідуальним договором поставки (п.2.2 рамкового договору поставки).

За п. 3.1 рамкового договору покупець здійснює попередню оплату вартості товару, визначену в кожному окремому індивідуальному договорі поставки, в розмірі до 10% на підставі рахунку-фактури постачальника протягом 10 банківських днів з дня отримання такого рахунку.

За п. 3.2 рамкового договору остаточний розрахунок за кожним індивідуальним договором поставки проводиться покупцем впродовж 15 календарних днів з моменту отримання повідомлення від постачальника про наявність товару на його складі.

Сторони домовились, що моментом здійснення оплати покупцем за Індивідуальними договорами поставки вважається факт зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п. 3.3 рамкового договору).

Відповідно до п. 4.1 рамкового договору постачальник зобов`язується здійснювати поставку товару протягом дії даного договору, відповідно до умов, погоджених у кожному окремому індивідуальному договорі поставки на окрему партію/одиницю товару.

За порушення строку поставки товару, визначеного в кожному окремому індивідуальному договорі поставки, постачальник сплачує на користь покупця пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день такого прострочення.

У разі прострочення поставки понад 10 днів постачальник додатково сплачує покупцю пеню в розмірі 10% від ціни індивідуального договору за кожні десять днів прострочення поставки товару (п. 6.3 рамкового договору).

Рамковий договір поставки товару набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2029, але в будь якому випадку до повного виконання своїх зобов`язань сторонами за кожним окремим індивідуальним договором поставки (п. 7.1 рамкового договору).

За п.7.2 рамкового договору поставки строк дії кожного індивідуального договору поставки визначається його умовами в межах строку дії рамкового договору.

03.11.2021 між сторонами було укладено індивідуальні договори поставки №1 ДІ-1/13А 290-30303-21 та №2 ДІ-2/13А 290-30303-21 (далі - індивідуальний договір поставки №1 та індивідуальний договір поставки №2) (а. с. 12-29, 30-41 у т. 1).

Предметом індивідуального договору поставки №1 (в редакції додаткової угоди №1 від 31.01.2022) є 2 автомобіля марки "Peugeot Boxer FG L2H2", 2022 р.в., білого кольору, тип КПП - МКПП (далі - товар), вартістю 1384354,00 грн; 6 спеціалізованих автомобілів - аварійна газова служба ТК-РВ-АРК на базі "Peugeot Boxer FG L2H2", 2022 р. в., жовтого кольору, тип КПП - МКПП (далі - товар) вартістю 4500090,00 грн.

Предметом індивідуального договору поставки №2 є 4 автомобілі марки "Peugeot RIFTER L2", 2022 року випуску, білого кольору, тип КПП - МКПП.

За п. 2.2 індивідуальних договорів поставки №1, №2 строк поставки товару до 30.04.2022 включно за умови оплати покупцем ціни товару згідно з п. 3.1 договорів.

Згідно з п. 3.1 індивідуального договору поставки №1 (в редакції додаткової угоди №1 від 31.01.2022) загальна вартість товару за цим договором становить 5884444,00 грн, включаючи ПДВ.

Відповідно до п. 3.1 індивідуального договору поставки №2 загальна вартість товару за цим договором становить 1937944,00 грн, включаючи ПДВ.

За п. 3.1.1, 3.1.2 індивідуального договору поставки №1 (в редакції додаткової угоди №1 від 31.01.2022) покупець повинен сплатити за товар в такому порядку:

- 9,4% від загальної вартості (ціни) товару, що зазначена в п. 3.1. договору, що становить 553741,60 грн на підставі рахунку-фактури постачальника у строк 10 банківських днів з дати отримання такого рахунку;

- 90,6% від загальної вартості (ціни) товару, що зазначена в п. 3.1 договору, що становить 5330702,40 грн покупець повинен сплатити у безготівковій формі на вказаний у договорі рахунок продавця у термін до 10 банківських днів з дати отримання від постачальника "Повідомлення про наявність товару", на підставі рахунку-фактури, що виставляється постачальником на дату оплати.

За п. 3.1.1, 3.1.2. індивідуального договору поставки №2 покупець повинен сплатити за товар в такому порядку:

- 10% від загальної вартості (ціни) товару, що зазначена в п. 3.1 договору, що становить 193794,40 грн у строк 10 банківських днів з дати підписання цього договору на підставі рахунку-фактури, що виставляється постачальником на дату оплати;

- 90% від загальної вартості (ціни) товару, що зазначена в п. 3.1 договору, що становить 1744149,60 грн покупець повинен сплатити у безготівковій формі на вказаний у договорі рахунок покупця у термін до 10 банківських днів з дати отримання від постачальника "Повідомлення про наявність товару", на підставі рахунку-фактури, що виставляється постачальником на дату оплати.

14.12.2021 між сторонами було укладено індивідуальні договори поставки №3 ДІ-3/13А290-30303-21 та №4 ДІ-4/1ЗА290-30303-21 (далі - індивідуальний договір поставки №3 та індивідуальний договір поставки №4) (а. с. 42-54, 55-63 у т. 1).

Предметом індивідуального договору поставки №3 є 1 автомобіль марки "Peugeot Traveller L3", 2022 року випуску, чорного кольору, тип КПП - АКПП.

Предметом індивідуального договору поставки №4 є 3 автомобілі марки "Peugeot Expert L3", 2022 року випуску, білого кольору, тип КИП - МКПП.

За п. 2.2 індивідуальних договорів поставки №3, №4 строк поставки товару до 30.05.2022 включно за умови оплати покупцем ціни товару згідно з п. 3.1 договорів.

Згідно з п. 3.1 індивідуального договору поставки №3 загальна вартість товару за цим договором становить 1202088,35 грн, включаючи ПДВ.

Відповідно до п. 3.1 індивідуального договору поставки №4 загальна вартість товару за цим договором становить 2108846,60 грн, включаючи ПДВ.

За п. 3.1.1, 3.1.2. індивідуального договору поставки №3 покупець повинен сплатити за товар в такому порядку:

- 10 % від загальної вартості (ціни) товару, що зазначена в п. 3.1 договору, що становить 120208,84 грн у строк 10 банківських днів з дати підписання цього договору на підставі рахунку-фактури, що виставляється постачальником на дату оплати;

- 90% від загальної вартості (ціни) товару, що зазначена в п. 3.1 договору, що становить 1081879,51 грн покупець повинен сплатити у безготівковій формі на вказаний у договорі рахунок покупця у термін до 10 банківських днів з дати отримання від постачальника "Повідомлення про наявність товару", на підставі рахунку-фактури, що виставляється постачальником на дату оплати.

За п. 3.1.1, 3.1.2 індивідуального договору поставки №4 покупець повинен сплатити за товар в такому порядку:

- 10% від загальної вартості (ціни) товару, що зазначена в п. 3.1 договору, що становить 210884,66 грн у строк 10 банківських днів з дати підписання цього договору на підставі рахунку-фактури, що виставляється постачальником на дату оплати;

- 90% від загальної вартості (ціни) товару, що зазначена в п. 3.1 договору, що становить 1897961,94 грн покупець повинен сплатити у безготівковій формі на вказаний у договорі рахунок покупця у термін до 10 банківських днів з дати отримання від постачальника "Повідомлення про наявність товару", на підставі рахунку-фактури, що виставляється постачальником на дату оплати.

23.12.2021 сторонами укладено індивідуальний договір поставки №5 ДІ-5/13А 290-30303-21 (далі - індивідуальний договір поставки №5), предметом якого є 2 автомобілі марки "Peugeot RIFTER L2", 2022 р.в., білого кольору, тип КПП - МКПП та за п. 2.2. якого строк поставки товару з 01.07.2022 до 31.07.2022 включно за умови оплати покупцем ціни товару за п.3.1 договору - 1004329,44 грн, включаючи ПДВ.

За п. 3.1.1, 3.1.2 індивідуального договору поставки №5 покупець повинен сплатити за товар в такому порядку (а. с. 64 - 74 у т. 1):

- 10% від загальної вартості (ціни) товару, що зазначена в п. 3.1 договору, що становить 100432,94 грн у строк 10 банківських днів з дати підписання цього договору на підставі рахунку-фактури, що виставляється постачальником на дату оплати;

- 90% від загальної вартості (ціни) товару, що зазначена в п. 3.1 договору, що становить 903896,50 грн покупець повинен сплатити у безготівковій формі на вказаний у договорі рахунок покупця у термін до 10 банківських днів з дати отримання від постачальника "Повідомлення про наявність товару", на підставі рахунку-фактури, що виставляється постачальником на дату оплати.

Індивідуальні договори поставки №1-5 набувають чинності з моменту їх підписання сторонами та діють в межах строку дії рамкового договору поставки до 31.12.2029, але в будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов`язань за договорами та припинення відносин, пов`язаних з договорами (п. 6.4 індивідуальних договорів поставки №1-5).

Позивач виконав свою частину зобов`язань за договорами в частині здійснення попередньої оплати, що підтверджується такими платіжними дорученнями:

- №78011 від 10.11.2021 - на суму 549318,40 грн на підставі рахунку-фактури №СА-01193 від 09.11.2021;

- №278012 від 10.11.2021 - на суму 192 246,40 грн на підставі рахунку-фактури №СА-01192 від 09.11.2021;

- №79188/1 від 21.12.2021 - на суму 121835,06 грн на підставі рахунку-фактури №СА-01257 від 20.12.2021;

- №79243 від 23.12.2021 - на суму 213825,93 грн на підставі рахунку-фактури №СА-01258 від 22.12.2021;

- №79442 від 30.12.2021 - на суму 100274,09 грн на підставі рахунку-фактури №СА-01264 від 30.12.2021 (а. с. 75-79, 80-84 у т. 1).

Позивач зазначає, що строки поставки товару за індивідуальними договорами поставки №1-5 пройшли, однак відповідач не виконав зобов`язань за договорами.

З метою досудового врегулювання спору позивач на адресу відповідача направляв претензію від 14.09.2022, вих. №290-Сл-8580-0922, в якій вимагав від відповідача повернути сплачені йому кошти у розмірі 1177499,88 грн (а. с. 87 у т. 1).

У відповіді на вимогу від 16.09.2022, вих. №904 відповідач визнав існуючий борг та просив розстрочити його повернення на 3 місяці, з посиланням на введення воєнного стану на території України (а. с. 88 у т. 1).

19.10.2022 та 20.10.2022 ТОВ "Союз Автомотів" частково повернуто попередню оплату позивачу у розмірі 10000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №23 та №33 (а. с. 85, 86 у т. 1).

Станом на дату подання позовної заяви відповідач не поставив товар відповідно до зазначених правочинів; здійсненої позивачем передплати у сумі 1167499,88 грн не повернув, що стало підставою для звернення за захистом порушеного права до суду.

Крім основного боргу, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення 3179230,07 грн пені, а також судових витрат.

У відзиві на позовну заяву від 01.12.2022, вих. №1045 відповідач визнав суму основного боргу та заперечив щодо стягнення пені, оскільки її розрахунок здійснено за формою не передбаченою чинним законодавством, тобто без останньої дії ділення на 365 днів; повідомив, що не виконав зобов`язання за укладеними договорами через вилучення на користь держави автомобілів, були предметами укладених договорів поставки, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України у ТОВ "Пежо Сітроен Україна", що є постачальником відповідача. Крім того, у прохальній частині відзиву відповідач заявив клопотання про розстрочення виплат заборгованості згідно з наведеним графіком, просить у задоволенні позовних вимог про стягнення пені відмовити (а. с. 111-134 у т. 1).

У відповіді на відзив від 12.12.2022 позивач зазначає, що ним нараховано відповідачу пеню на підставі умов договору, який останній не виконав; зазначає, що враховуючи положення договору, сторона, яка вважає, що у неї наявні форс-мажорні обставини, повинна повідомити іншу сторону про їх наявність та, в подальшому, надати відповідні докази, що підтверджують такі обставини.

Доказом, який підтверджує форс-мажорні обставини є сертифікат Торгово-промислової палати України. Разом з тим, відповідач не вчинив жодної дії, не повідомив АТ "Хмельницькгаз" про наявність в нього форс-мажорних обставин та не надав відповідні докази на підтвердження цього (а. с. 149 -155 у т. 1).

2. Норми права, які застосував господарський суд.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець - прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений ст. 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту цієї норми вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю, а у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або повернення попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі, доведеної до продавця. (Така правова позиція викладена у постановах КГС у складі ВС від 28.02.2019 у справі №912/2275/17, від 30.07.2018 у справі №904/4899/18).

Згідно з ч. 2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Водночас, згідно з положеннями чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто, у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

У відповідності із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

3. Щодо закриття провадження в частині позовних вимог.

У клопотанні від 10.01.2023 відповідач повідомив про часткове повернення попередньої оплати позивачу на суму 70000,00 грн, що підтверджується копіями платіжних інструкцій №350 від 03.01.2023 та №357 від 05.01.2023 (а. с. 201-202 у т. 1).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Зважаючи на часткове повернення відповідачем попередньої оплати за договорами поставки у розмірі 70000,00 грн, суд дійшов висновку, що в цій частині відсутній предмет спору на підставі п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Таким чином суд вважає заявленим до розгляду спір про стягнення з відповідача 1097499,88 грн основного боргу, 3179230,07 грн пені, а також судових витрат.

4. Щодо вимоги позивача про стягнення 1097499,88 грн попередньої оплати.

На виконання п. 3.1.1 індивідуальних договорів поставки №1-5 позивач здійснив попередню оплату за товар, що підтверджується такими платіжними дорученнями:

- №78011 від 10.11.2021 - на суму 549318,40 грн на підставі рахунку-фактури №СА-01193 від 09.11.2021;

- №278012 від 10.11.2021 - на суму 192 246,40 грн на підставі рахунку-фактури №СА-01192 від 09.11.2021;

- №79188/1 від 21.12.2021 - на суму 121835,06 грн на підставі рахунку-фактури №СА-01257 від 20.12.2021;

- №79243 від 23.12.2021 - на суму 213825,93 грн на підставі рахунку-фактури №СА-01258 від 22.12.2021;

- №79442 від 30.12.2021 - на суму 100274,09 грн на підставі рахунку-фактури №СА-01264 від 30.12.2021 (а. с. 75 - 79, 80 - 84 у т. 1).

19.10.2022 та 20.10.2022 ТОВ "Союз Автомотів" частково повернуто попередню оплату позивачу у розмірі 10000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №23 та №33 (а. с. 85 - 86 у т. 1).

Авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за, зокрема, товари, які мають бути отримані. Тобто, у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Станом на дату розгляду справи відповідач доказів поставки товару не надав, наявність основного боргу визнав у повному обсязі.

Відповідно до платіжних інструкцій №350 від 03.01.2023 та №357 від 05.01.2023 відповідач здійснив часткове повернення позивачу попередньої оплати за договорами поставки у розмірі 70000,00 грн (а. с. 201-202 у т. 1).

Зважаючи на викладені обставини, відповідач зобов`язаний повернути позивачу попередню плату у сумі 1097499,88 грн.

5. Щодо вимоги позивача про стягнення 3179230,07 грн пені за порушення строків поставки товару.

Згідно з п. 6.3 рамкового договору за порушення строку поставки товару, визначеного в кожному окремому індивідуальному договорі поставки, постачальник сплачує на користь покупця пеню в розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день такого прострочення. У разі прострочення поставки понад 10 днів постачальник додатково сплачує покупцю пеню в розмірі 10% від ціни Індивідуального договору за кожні десять днів прострочення поставки товару

За абз. 2 п. 4.1 індивідуальних договорів поставки №1-5 постачальник, який прострочив виконання своїх грошових зобов`язань за договором на вимогу покупця зобов`язаний сплатити покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни товару за кожен день прострочення, але не більше трьох відсотків ціни товару.

У позовній заяві позивач надав розрахунок пені за п. 6.3 рамкового договору на повну вартість непоставленого товару (п. 2.2 індивідуальних договорів поставки 1-5).

Судом встановлено, що строк виконання зобов`язань за індивідуальними договорами поставки №1-5 настав:

- за індивідуальними договорами поставки №1 та №2: 30.04.2022;

- за індивідуальними договорами поставки №3 та №4: 30.05.2022

- за індивідуальними договорами поставки №5: 31.07.2022.

У відзиві відповідач, зокрема, зазначає, що у листі №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 Торгово-промислова палата України підтвердила, що обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними, об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання так і для населення; доводить, що не виконав зобов`язання через вилучення автомобілів, що були предметами укладених договорів поставки, на користь держави у зв`язку із введенням воєнного стану на території України у ТОВ "Пежо Сітроен Україна", що є постачальником відповідача.

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У ч. 1 ст. 546 ЦК України також зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України і статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996 № 543/96-ВР (зі змінами) платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Однак, при вирішенні питання про задоволення позовних вимог про стягнення пені за непоставлений товар суд виходить з такого.

За ч.1 ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, що розміщений в мережі Інтернет https://ucci.org.ua/uploads/files/621cba543cda.pdf, та адресований "Всім кого це стосується", Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.97 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили):

- військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні"; ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними, об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст. 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Приписами ст. 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Водночас, відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами згідно з переліком, зокрема, збройний конфлікт, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, вторгнення, примусове вилучення регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 1 ст. 617 ЦК України).

Тобто, можливе звільнення від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. У будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 у справі №904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс -мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 16.07.2019 у справі №917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Суд бере до уваги лист директора ТОВ "Пежо Сітроен Україна" (а. с. 119-120 у т. 1), у якому повідомляє партнерів, серед яких і відповідача у зв`язку із укладеним між ними дилерським договором №2022/17/Р від 29.12.2021, про примусове відчуження у нього автомобілів військовими у зв`язку із введенням воєнного стану на території України через військову агресію РФ проти України. У листі повідомлено також про звернення до Прем`єр-міністра України та Офісу Президента України з цього приводу, про відсутність можливості ввезення на територію України і поставки нових автомобілів, замість примусово відчужених, через закриття і блокаду морських портів, та роботу митниць лише з товарами військового і гуманітарного призначення.

Враховуючи вищенаведене, суд погоджується з позицією відповідача у справі, що введення воєнного стану вплинула на його спроможність своєчасного виконання зобов`язань за договором, а саме поставку товару.

Водночас, аргументи позивача щодо несвоєчасного повідомлення ТОВ "Союз Автомотів" про настання форс-мажорних обставин, судом до уваги не приймаються, оскільки питання відносно існування на території України надзвичайних обставин, а саме введення воєнного стану, що неодмінно впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків та обмежує безперешкодне провадження господарської діяльності є загальновідомим та нормативно врегульованим. Крім того, суд бере до уваги, що розмір нарахованої позивачем пені за договорами майже втричі перевищує суму основного боргу, що свідчить про перетворення неустойки на каральну санкцію, а також порушення принципу пропорційності у господарському судочинстві.

Отже, суд з урахуванням засад законності, розумності, добросовісності, справедливості та пропорційності дотримання балансу інтересів сторін, вважає за належне відмовити у стягненні пені у розмірі 3179230,07 грн.

6. Щодо клопотання відповідача про розстрочення сплати боргу.

У відзиві на позовну заяву від 01.12.2022, вих. №1045 відповідач виклав клопотання про розстрочення погашення боргу на 17 місяців згідно з наданим графіком (а. с. 114 у т. 1). У зв`язку з цим слід звернути увагу відповідача, що питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення може бути вирішено в порядку ст. 331 ГПК України, за заявою сторони.

7. Висновок господарського суду за результатами розгляду позовної заяви.

За ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково на суму 1097499,88 грн попередньої оплати за товар.

У задоволенні позову в частині стягнення 3179230,07 грн пені слід відмовити.

8. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У матеріалах справи є копія платіжного доручення №81611 від 31.10.2022, що підтверджує сплату позивачем судового збору у розмірі 65200,95 грн (а. с. 8 у т. 1).

Беручи до уваги закриття провадження у справі №906/993/22 в частині стягнення з ТОВ "Союз Автомотів" 70000,00 грн боргу у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України; задоволення позову на суму 1097499,88 грн, судовий збір покладається на відповідача у розмірі 16462,50 грн - пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Одночасно слід зазначити, що позивач має право на повернення з Державного бюджету України сплаченої суми судового збору у розмірі 3909,27 грн за його заявою, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", шляхом постановлення відповідної ухвали господарського суду.

Керуючись ст. 123, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі № 906/993/22 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів" 70000,00 грн боргу у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз Автомотів" (10001, м. Житомир, вул. Київська, буд. 77, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" (29017, м. Хмельницький, проспект Миру, буд. 41, кв. 56, ):

- 1097499,88 грн попередньої оплати;

- 16462,50 грн судового збору.

4. У стягненні 3179230,07 грн пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 07.04.23

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу на ел. пошту:

3 - відповідачу на ел. пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

та ІНФОРМАЦІЯ_2