ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2023 р. Справа № 911/358/23

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В. розглянув матеріали справи

за позовом Державного підприємства «Антонов»

до Державного авіаційного підприємства «Україна»

про стягнення 46235,46 грн

без повідомлення (виклику) сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Антонов» (далі позивач, ДП «Антонов») звернулося до Господарського суду Київської області із позовною заявою від 30.01.2023 № 126/1428-23 до Державного авіаційного підприємства «Україна» (далі відповідач, ДАП «Україна») про стягнення 46235,46 грн, з яких: 35586,60 грн основного боргу, 9467,19 грн інфляційних втрат та 1181,67 грн 3% річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що у період із 17.12.2021 по 01.09.2022 ДП «Антонов» надало ДАП «Україна» послуги з оренди обладнання, проте відповідач не здійснив оплату послуг оренди після повернення обладнання позивачу, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед ДП «Антонов» в сумі 35586,60 грн.

Господарський суд Київської області ухвалою від 08.02.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи) і встановив сторонам строки для вчинення процесуальних дій у справі.

Через канцелярію суду 09.03.2023 від ДАП «Україна» надійшов відзив від 01.03.2023 № 01-22/263, у якому відповідач не заперечив факту користування обладнанням у зазначений позивачем період. Однак відповідач зауважив, що фінансування ДАП «Україна» проводиться за рахунок бюджетних коштів. Враховуючи відсутність зареєстрованого бюджетного зобов`язання у розмірі 46235,46 грн, відповідач вказує, що заборгованість не могла бути добровільно сплачена.

Таким чином, відповідач просить суд ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства України.

Станом на дату ухвалення рішення у цій справі позивач відповідь на відзив до суду не надіслав.

Відповідно до частини восьмої статті 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно із частиною четвертою статті 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ДАП «Україна» у листі від 08.12.2021 № 12-10/578 «Щодо термінового постачання виробу», з метою підтримки льотної придатності літака Ан-148-ЮОВ ДАП «Україна», просило ДП «Антонов» терміново повідомити про можливість надання в оренду або постачання блоку контролю наземних джерел живлення БКНА115В з наданням Сертифікату дозволеної передачі Форма І (EASA Form 1). У відповідь на вказаний лист ДП «Антонов» листом від 15.12.2021 № 532/14893-21 поінформувало про наявність такої можливості.

У листі від 16.12.2021 № 01-21/2103, у зв`язку з гострою виробничою необхідністю, з метою забезпечення виконання літерних рейсів літаком Ан-148-100В ДАП «Україна», останнє просило ДП «Антонов» надати вказівку відповідному підрозділу щодо виконання перевірки па НТП блоку контролю наземних джерел живлення БКНА115В, оформлення Сертифікату дозволеної передачі Форма І (EASA Form 1) або відповідного запису в паспорті про перевірку та терміновій передачі блоку представнику ДАП «Україна» до підписання договору оренди або постачання. У цьому ж листі ДАП «Україна» зазначило, що відповідний договір оренди або закупівлі може бути підписаний на початку 2022 року після затвердження Річного плану ДАП «Україна» та дотримуючись процедур закупівлі відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі».

На підставі рішення № 563-148-01/21 від 17.12.2021, представник ДП «Антонов» передав, а представник ДАП «Україна» прийняв за актом прийому-передачі від 17.12.2021 Блок БКНА115В № 412281 з паспортом.

Супровідним листом від 17.12.2021 № 532/15031-21 ДП «Антонов» направило ДАП «Україна» для підписання договір № 22.1831.2021 у двох примірниках щодо передачі у строкове платне користування приладів для встановлення на літак Ан-148-100В.

ДАП «Україна» звернувся 04.01.2022 до ДП «Антонов» з електронним листом щодо необхідності внесення змін до договору.

Супровідним листом від 06.01.2022 № 532/90-22 ДП «Антонов» надіслало на адресу ДАП «Україна» нову редакцію договору № 22.1831.2021 з проханням підписати його, поставити печатку та один примірник повернути на адресу ДП «Антонов».

У листі від 18.01.2022 № 532/622-22 ДП «Антонов» просило ДАП «Україна» терміново підписати договір № 22.1831.2021 у редакції, запропонованій ДП «Антонов», або, у разі відмови від підписання договору терміново повернути блок контролю наземних джерел живлення БКНА115В на ДП «Антонов» та сплатити кошти за фактичну оренду виробу.

ДП «Антонов» і ДАП «Україна» 31.07.2022 підписали акт наданих послуг, у якому зафіксували, що згідно з актом приймання-передачі в оренду від 17.12.2021 та у відповідності до комерційної пропозиції № 532/14893-21 від 15.12.2021 ДП «Антонов» (орендодавець) надало, а ДАП «Україна» (орендар) прийняло надання послуг щодо оренди компонентів повітряних суден за наступною номенклатурою: Блок контролю наземних джерел живлення, заводський № БКНА115В, у кількості 1 шт. Орендодавцем надано послуги щодо оренди вищевказаного виробу за період з 17.12.2021 по 31.07.2022 на загальну вартість без ПДВ 25991,50 грн, ПДВ 20% 5198,30 грн, загальна вартість послуг із ПДВ 31189,80 грн. Згідно даного акту орендар має сплатити орендодавцю кошти у сумі 31189,80 грн з урахуванням ПДВ.

ДП «Антонов» і ДАП «Україна» 01.09.2022 підписали акт приймання-передачі приладів з оренди (акт наданих послуг) про те, що представник ДАП «Україна» (орендар) передав, а представник ДП «Антонов» (орендодавець) прийняв наступне обладнання: Блок контролю наземних джерел живлення, заводський № БКНА115В, у кількості 1 шт. Орендодавцем надано послуги щодо оренди вищевказаного виробу за період з 01.08.2022 по 01.09.2022 на загальну вартість без ПДВ 3664,00 грн, ПДВ 20% 732,80 грн, загальна вартість послуг із ПДВ 4396,80 грн. Згідно даного акту орендар має сплатити орендодавцю кошти у сумі 4396,80 грн з урахуванням ПДВ.

Листом від 12.09.2022 № 532/7486-22 ДП «Антонов» просило ДАП «Україна» протягом 10 календарних днів з моменту отримання даного повідомлення здійснити оплату в сумі 35586,60 грн за надані послуги з оренди блоку БКНА115В.

Згідно з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення № 970 вказаний лист вручено ДАП «Україна» 16.09.2022.

В подальшому, з метою врегулювання спору у досудовому порядку, ДП «Антонов» звернулося до ДАП «Україна» із претензією від 16.11.2022 № 126/9897-22 про сплату на користь ДП «Антонов» орендної плати за користування обладнанням Блоком контролю наземних джерел живлення БКНА115В № 412282 в період з 17.12.2021 до 01.09.2022 у розмірі 35586,60 грн не пізніше 7 (семи) днів з моменту отримання цієї вимоги.

Поштове відправлення із претензією від 16.11.2022 № 126/9897-22 ДАП «Україна» отримало 21.11.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 952.

Зважаючи на те, що відповідач не сплатив у добровільному порядку позивачу 35586,60 грн плати за користування в період з 17.12.2021 до 01.09.2022 обладнанням, ДП «Антонов» звернулось до господарського суду із цим позовом.

Відповідач у відзиві підтвердив факт користування обладнанням у період з 17.12.2021 до 01.09.2022, проте вказав на неможливість добровільного здійснення оплати спірної суми коштів, посилаючись на відсутність зареєстрованого бюджетного зобов`язання ДАП «Україна».

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин першої і другої статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Стаття 181 Господарського кодексу України визначає, що господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу (частина друга статті 184 Господарського кодексу України).

Відповідно до приписів статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно з положеннями статей 638, 639 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Матеріали справи свідчать про те, що договір оренди приладу № 22.1831.2021, проект якого позивач надсилав відповідачу для підписання, сторони не узгодили та не підписали. За таких обставин суд вважає, що у цьому випадку між сторонами виникли правовідносини, що склалися на підставі укладеного у спрощений спосіб договору оренди, підтвердженням чого є належним чином оформлені та підписані сторонами без зауважень акт прийому передачі від 17.12.2021, акт наданих послуг від 31.07.2022 та акт приймання-передачі приладів з оренди (акт наданих послуг) від 01.09.2022.

За приписами статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини першої статті 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (частина п`ята статті 762 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріали справи свідчать, що під час передачі позивачем у користування відповідачеві обладнання за актом прийому-передачі від 17.12.2021 сторони не узгодили плату за користування відповідним майном та порядок її внесення. Отже з метою визначення моменту, з якого у відповідача виник обов`язок з оплати за користування обладнанням, суд керується нормами статті 530 Цивільного кодексу України.

Суд установив, що першу вимогу ДП «Антонов» від 12.09.2022 № 532/7486-22 ДАП «Україна» отримало 16.09.2022. У зазначеній вимозі позивач просив відповідача протягом 10 календарних днів з моменту отримання цього повідомлення сплатити кошти за користування обладнанням в сумі 35586,60 грн.

За таких обставин строк оплати відповідачем за користування у період з 17.12.2021 по 01.09.2022 Блоком контролю наземних джерел живлення, заводський № БКНА115В, сплинув 26.09.2022.

Твердження відповідача про відсутність зареєстрованого бюджетного зобов`язання на спірну суму не спростовують обов`язку останнього оплатити в повному обсязі послуги за користування належного позивачу обладнання, виходячи із такого.

Згідно з приписами частини першої статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Частиною першою статті 96 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Частина друга статті 218 Господарського кодексу України та стаття 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Тобто відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку виконати грошове зобов`язання по оплаті за користування належним позивачу майном.

Враховуючи те, що заборгованість ДАП «Україна» перед ДП «Антонов» на момент ухвалення судового рішення складає 35586,60 грн, яку відповідач у добровільному порядку не сплатив, розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 35586,60 грн плати за оренду обладнання є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і підлягає задоволенню повністю.

Крім того за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач, крім суми основного боргу, просить суд стягнути з відповідача 9467,19 грн інфляційних втрат, нарахованих за період з січня по грудень 2022 року, а також 1181,67 грн 3% річних, нарахованих за період з 18.12.2021 по 25.01.2023.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Як вже було зазначено, сторони не узгодили розмір плати за користування обладнанням, порядок і строки її сплати. З огляду на це, прострочення відповідача по сплаті 35586,60 грн плати за оренду обладнання, зафіксованої актом наданих послуг від 31.07.2022 та актом приймання-передачі приладів з оренди (акт наданих послуг) від 01.09.2022, настало після спливу 10-денного строку з моменту отримання відповідачем вимоги позивача від 12.09.2022 № 532/7486-22. Суд установив, що такий строк сплинув 26.09.2022, тому прострочення виконання грошового зобов`язання настало з 27.09.2022 і саме з цієї дати правомірним є нарахування на суму боргу 3% річних та інфляційних втрат.

Суд, за допомогою калькулятора штрафів системи «Ліга:Закон», здійснив перерахунок інфляційних втрат за період з жовтня по грудень 2022 року і 3% річних за період з 27.09.2022 по 25.01.2023, не виходячи за межі визначених позивачем періодів нарахування, та установив, що належними до стягнення з відповідача є 1402,12 грн інфляційних втрат та 353,92 грн 3% річних, у зв`язку з чим зазначені вимоги підлягають частковому задоволенню.

В решті заявлені вимоги про стягнення інфляційних втрат і 3% річних не підлягають задоволенню з огляду на неправильне визначення позивачем моменту виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені ДП «Антонов» вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з ДАП «Україна» 35586,60 грн плати за оренду обладнання, 1402,12 грн інфляційних втрат та 353,92 грн 3% річних. В решті позову слід відмовити з викладених вище підстав.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд керується пунктом 2 частини першої статті 129 ГПК України, відповідно до якого судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи висновок суду про часткове задоволення позовних вимог, на відповідача покладається судовий збір у розмірі 2167,77 грн.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов частково.

2. Стягнути з Державного авіаційного підприємства «Україна» (08302, Київська обл., Бориспільський р-н, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, буд. 2; ) на користь Державного підприємства «Антонов» (03062, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 1; ) 35586 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят шість) грн 60 коп. плати за користування обладнанням, 1402 (одну тисячу чотириста дві) грн 12 коп. інфляційних втрат, 353 (триста п`ятдесят три) грн 92 коп. 3% річних та 2167 (дві тисячі сто шістдесят сім) грн 77 коп. судового збору.

3. Відмовити в решті позовних вимог.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до статей 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Щоткін