ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2023 р. Справа№ 927/103/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

при секретарі судового засідання: Гибало В.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповіда: Іващенка В.І., Козаченка О.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2023

у справі №927/103/20 (суддя Сидоренко А.С.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена Авангард"

про стягнення 17 746 969,46 грн.,-, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2023 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про забезпечення позову, суд виходив з того, що заявником не надано доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, тому посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без надання обгрунтованих доказів необхідності вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2023 у справі № 927/103/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Також доводи викладені в апеляційній скарзі позивача, аналогічні доводам, викладеним у його заяві про забезпечення позову, а саме: апелянт зазначає, що у справах № 927/837/22 та № 927/642/22, які розглядались Господарським судом Чернігівської області, позивач «Мена-Авангард» надавало клопотання про зменшення розміру судового збору в зв`язку з скрутним матеріальним становищем; також вказує, що при дослідженні звіту про оцінку майна, який виконаний суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Центр оцінки та маркетингу» та висновки експертів ТОВ «Бізнес Ассіст» у судовому засіданні була виявлена велика кількість неврахованого майна ТОВ «Мена-Авангард», що призвело до неповного дослідження вартості частки; крім того, зазначає, що достатніми доказами на думку позивача є посилання TOB «Мена-Авангард» на скрутне матеріальне становище та спроби затягнути проведення судової експертизи, яка призначена у даному судовому провадженні; також, додатковою піставою, що вказує на можливі ускладнення виконання рішення суду у подальшому є вказаний збиток у експертному дослідженні № 212-05/18-1005 від 30.05.2018 у розмірі 5 606 000,00 за 2017 рік.

Отже, апелянт підсумовуючи, зауважує, що TOB «Мена-Авангард» є учасником великої кількості судових справ де воно є позивачем і відповідачем та посилається на скрутне фінансове становища та має заборгованість перед бюджетом. Ненадання документів бухгалтерського обліку може слугувати підставою для припущення у можливому затягуванню розгляду справи, що призведе у подальшому до ускладнення виконання рішення суду.

Узагальнені доводи відзиву ТОВ «Мена-Авангард» на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, ТОВ «Мена-Авангард» у своєму відзиві, наданому до суду 22.03.2023, зазначає, що ухвалу суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає та ухвалу слід залишити без змін.

Крім того, відповідач зазначає, що на цей час згідно з офіційно поданими Товариством даними до органів державного контролю чисті активи підприємства у десять разів перевищують позовні вимоги, що свідчить про відсутність на цей час будь-яких підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позрову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Також Товариство вказує, що позивач в апеляційній скарзі вдався до маніпулятивного прийому обґрунтування необхідності вжиття одного способу забезпечення позову - арешту на майно, але приховано домагаючись іншого способу - арешту обігових коштів на рахунках підприємства, в чому йому було правомірно відмовлено судом першої інстанції, що на його думку є зловживанням процесуальними правами, тому він просить залишити апеляційну скаргу без розгляду відповідно до ч.3 ст. 43 ГПУ України та застосувати до заявника відповідні заходи відповідальності.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2023 справу № 927/103/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2023 у справі №927/103/20 та призначено розгляд справи на 03.04.2023.

Явка представників сторін

Позивач у судове засідання, призначене на 03.04.2023, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, наявними в матеріалах справи.

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка учасників судового процесу обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи

Представники відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції 03.04.2023 заперечували проти доводів апеляційної скарги, підтримали свої доводи, викладені у відзиві.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

12 лютого 2020 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена Авангард» про стягнення вартості частини майна товариства, пропорційної частці позивача у статутному капіталі товариства, в розмірі 15 523 924,00 грн, 1 466 413,66 грн нарахованого на суму боргу індексу інфляції та 756 631,80 грн трьох процентів річних з простроченої суми.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26.06.2017 відбулись загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена Авангард», якими прийнято рішення (протокол від 26.06.2017р. № 5), зокрема щодо виходу ОСОБА_1 зі складу засновників (учасників) товариства та виплати йому вартості частини майна товариства та частки прибутку, одержаного юридичною особою в 2017 році до моменту його виходу, пропорційної частці у статутному капіталі (35,24 відсотків) згідно з даними балансу товариства станом на 06.06.2017 (з проведенням виплати після затвердження звіту товариства за 2017 рік і в строк до 12 місяців з дня виходу до 06.06.2018).

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.03.2020 вказана вище позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.06.2020 по даній справі призначена судова економічна експертиза, проведення якої доручено Чернігівському відділенню Київського науково дослідного інституту судових експертиз.

13.01.2023 до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 12.01.2023 ОСОБА_1 про забезпечення позову, згідно якої заявник просить накласти арешт на кошти в межах ціни позову 17 746 969,46 грн та судового збору 266 204,54 грн, які обліковуються на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена Авангард».

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначав, що у справах № 927/837/22 та № 927/642/22, які розглядались Господарським судом Чернігівської області, позивач «Мена-Авангард» надавало клопотання про зменшення розміру судового збору в зв`язку з скрутним матеріальним становищем. Достатніми доказами, на думку позивача, є посилання TOB «Мена-Авангард» на скрутне матеріальне становища та спроби затягнути проведення судової експертизи, яка призначена у даному судовому провадженні. Доказом затягування судової експертизи є те, що 23.02.2021 була винесена ухвала про витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард» додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертного дослідження. 17.03.2021 до Господарського суду Чернігівської області надійшов лист від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард», яким останнє повідомило про те, що на даний час надати інформацію про стан активів товариства станом на 06.06.2017 неможливо, оскільки бухгалтерський облік на підприємстві здійснюється за допомогою програмного забезпечення « 1С Бухгалтерія», відповідні документи накопичуються у бездокументарній формі, але в серпні 2018 року стався технічний збій, який призвів до втрати бази даних бухгалтерського обліку; поновити зазначені дані на сьогоднішній день неможливо у зв`язку з тим, що не збереглась значна частина документів первинного бухгалтерського обліку, трирічний термін зберігання яких закінчився згідно з вимогами наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5, отже, надати запитувані в ухвалі суду від 23.02.2021 матеріали не вбачається можливим з об`єктивних причин.

Таким чином, TOB «Мена-Авангард» є учасником великої кількості судових справ де воно є позивачем і відповідачем та посилається на скрутне фінансове становища та має заборгованість перед бюджетом. Ненадання документів бухгалтерського обліку може слугувати підставою для припущення у можливому затягуванню розгляду справи, що призведе у подальшому до ускладнення виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, наведена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на заявника.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, колегія суддів зазначає, що посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без надання обгрунтованих доказів необхідності вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Отже, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Стосовно вимог відповідача щодо зловживання позивачем своїми процесуальними правами у зв`язку з затягуванням судового процесу та залишення у зв`язку з цим апеляційної скарги без розгляду відповідно до ч.3 ст. 43 ГПУ України, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі (частина друга статті 43 Господарського процесуального кодексу України).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав і так само прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2023, в якій як і у заяві просив накласти арешт на грошові кошти, що належать ТОВ «Мена-Авангард», суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для визнання зловживанням позивачем процесуальними правами та залишення без розгляду апеляційної скарги.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята у відповідності з вимогами процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2023 у справі №927/103/20 задоволенню не підлягає. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 у справі № 927/ 103/20 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 271, ст. 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2023 у справі №927/103/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 16.01.2023 у справі №927/103/20 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на ОСОБА_1 .

4. Матеріали оскарження ухвали у справі №927/103/20 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню згідно зі статтею 255, пункту 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 06.04.2023.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім