ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/439/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Бласко"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСЛОЙД"

про стягнення 4735,09 грн

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Бласко" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСЛОЙД" про стягнення 4735,09 грн заборгованості (з яких 4100 грн основного боргу, 544,80 грн пені, 32,69 грн 3% річних та 57,60 грн втрат від інфляції) за тристороннім договором від 21.10.2022 про переведення боргу "Заміну боржника у зобов"язанні", який виник у відповідача перед ТОВ „Транспауер відповідно до заявки на перевезення вантажу №ТНП-181022-2.

Ухвалою від 06.02.2023 позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків 10 днів з моменту отримання ухвали.

Ухвалою від 22.02.2023 суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без призначення засідання. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву та заяви із запереченнями (в разі наявності) проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження 02.03.2023 відповідно до поштового повідомлення про вручення.

06.03.2023, у встановлений строк, суд отримав через підсистему Електронний суд відзив, у якому відповідач визнає перерахування ним позивачу суми 16500 грн, але просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що не підписував договору переведення боргу від 21.10.2022. Відповідач просить витребувати у позивача оригінал договору переведення боргу від 21.10.2022, після надання якого призначити його судову експертизу. Крім того, просить розглядати справу в загальному позовному провадженні, а у випадку, якщо суд вирішить все таки розглядати справу в спрощеному позовному провадженні, то просить призначити засідання.

Ухвалою від 09.03.2023 клопотання відповідача про витребування оригіналу договору про переведення боргу "Заміну боржника у зобов"язанні" від 21.10.2022 задоволено - зобов`язано позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Бласко" терміново надати суду оригінал договору про переведення боргу "Заміну боржника у зобов"язанні" від 21.10.2022.

Цією ж ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, а також відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про призначення засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалу від 09.03.2023 направлено судом на електронні пошти адвокатів сторін 09.03.2023, а також направлено поштою на адресу позивача.

Позивач отримав ухвалу від 09.03.2023 відповідно до поштового повідомлення про вручення 15.03.2023.

Однак, позивач не виконав вимог суду і не надав оригіналу договору про переведення боргу "Заміну боржника у зобов"язанні" від 21.10.2022.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Позивач у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Бласко" звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСЛОЙД" (відповідача у справі) про стягнення 4735,09 грн заборгованості за договором від 21.10.2022 про переведення боргу "Заміну боржника у зобов`язанні".

Позивачем додано до позову копію зазначеного договору (а.с. 11), який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Бласко" (кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНСЛОЙД" (новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Транспауер (первісний боржник).

За умовами договору від 21.10.2022 про переведення боргу "Заміну боржника у зобов`язанні" первісний боржник переводить борг у сумі 20500 грн за договором перевезення вантажу № ТНП-18022-2, а саме заявки до цього договору №ТПН-181022-2 від 18.10.2022 (основний договір), який був укладений між первісним боржником та кредитором. Новий кредитор зобов`язується виконати зобов`язання первісного боржника перед кредитором за основним договором. Кредитор підтверджує свою згоду на заміну первісного боржника шляхом підписання цього договору.

Також позивачем додано до позову копію заявки на перевезення вантажу №ТНП-181022-2 від 18.10.2022, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Бласко" та Товариством з обмеженою відповідальністю Транспауер (а.с. 12) та копію акту надання послуг № 1613 від 19.10.2022 до цього договору (а.с. 10) на суму 20500 грн.

Згідно з ч. 6 ст. 91 ГПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідач у відзиві зазначив, що не укладав договору від 21.10.2022 про переведення боргу "Заміну боржника у зобов`язанні", через що заявив клопотання про витребування у позивача оригіналу зазначеного, після чого просив призначити експертизу підпису та печатки відповідача.

Як зазначено вище, суд ухвалою від 09.03.2023 зобов`язав позивача надати суду оригінал договору від 21.10.2022 про переведення боргу "Заміну боржника у зобов`язанні", однак позивач не виконав вимог суду і не надав оригіналу зазначеного договору.

Відтак, суд відповідно до ч. 6 ст. 91 ГПК України не бере до уваги доказ, доданий позивачем до позову - копію договору від 21.10.2022 про переведення боргу "Заміну боржника у зобов`язанні" (а.с. 11).

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Статтею ст.520 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ст. 521 ЦК України форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Статтею 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Оскільки договір перевезення вантажу має укладатись у письмовій формі, то відповідно і договір про переведення боргу має укладатись у письмовій формі.

Отже, договір від 21.10.2022 про переведення боргу "Заміну боржника у зобов`язанні" також мав бути укладений у письмовій формі, підписаний сторонами та скріплений печатками.

Однак, позивач не надав доказів укладення договору від 21.10.2022 про переведення боргу "Заміну боржника у зобов`язанні", на підставі якого позивач просить стягнути з відповідача 4735,09 грн заборгованості.

Відповідно до т. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона згідно ст. 74 ГПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1.В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10 квітня 2023 р.

Суддя В.В. Литвинова