ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2023 р. Справа № 911/1892/22

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

розглянувши матеріали справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи)

за позовом Національного технічного університету «Київський політехнічний інститут Ігоря Сікорського», (03056, проспект Перемоги, буд. 37, м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Справедливі справи», (08626, вул. Озірна, буд. 43, кв. 2, с. Здорівка, Васильківський район, Київська область)

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, (01032, бульвар Тараса Шевченка, буд. 50-Г, м. Київ)

про стягнення 52 578, 89 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

КПІ ім. Ігоря Сікорського звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до ТОВ «Справедливі справи» про стягнення 15 090, 40 грн основної заборгованості по орендній платі, 1 911, 36 грн інфляційних збитків, 614, 23 грн 3 % річних, 34 962, 90 грн неустойки.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем своїх обов`язків щодо своєчасної сплати орендної плати за період з січня 2020 р. по квітень 2020 р. (включно) та повернення орендованого майна згідно з договором оренди № 7847 нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.05.2017 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.10.2022 р. відкрито провадження у справі № 911/1892/22 за позовом КПІ ім. Ігоря Сікорського до ТОВ «Справедливі справи» про стягнення 52 578, 89 грн і визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановлено сторонам строки для подачі відповідних заяв по суті спору. Також даною ухвалою суду залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву.

18.11.2022 р. на електронну пошту суду від відповідача надійшла заява б/н від 18.11.2022 р. про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, у якій він просив суд здійснювати розгляд справи № 911/1892/22 за правилами позовного провадження.

24.11.2022 р. на електронну пошту суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 23.11.2022 р. про проведення судово-економічної експертизи, у якому він просив суд призначити у справі № 911/1892/22 судово-економічну експертизу на вирішення якої поставити питання згідно з переліком, зазначеним у вказаному клопотанні.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.11.2022 р. відмовлено у задоволенні клопотання відповідача б/н від 18.11.2022 р. про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

01.12.2022 р. до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив б/н від 25.11.2022 р. на позовну заяву, у якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

13.12.2022 р. до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь № 0450/315ю від 07.12.2022 р. на відзив, що долучені судом до матеріалів справи.

За наслідками розгляду вищевказаного клопотання відповідача про проведення судово-економічної експертизи суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні за безпідставністю і необґрунтованістю, оскільки при вирішенні спору у даній справі відсутні будь-які питання, що потребують роз`яснень шляхом призначення та проведення судових експертиз, а справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

31.05.2017 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (надалі Орендодавець) та відповідачем (надалі Орендар) було укладено договір оренди № 7847 нерухомого майна, що належить до державної власності, згідно умов п. 1.1. якого Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно вигороджену частину нежитлового приміщення коридору на цокольному поверсі будівлі навчального корпусу № 7 (надалі Майно) загальною площею 64, 66 кв. м, розміщене за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 37к (реєстровий номер майна 02070921.1.БДЧАХЯ031), що перебуває на балансі Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», код за (надалі Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.11.2016 і становить 906 820, 00 грн. без урахування ПДВ.

Відповідно до п. 1.2. Договору майно передається в оренду з метою розміщення їдальні, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи у начальному закладі.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору та акта приймання-передавання Майна.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку березень 2017 року 4 290, 00 грн. Орендна плата за перший місяць оренди травень 2017 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за квітень, травень 2017 року.

Відповідно до п. 3.2. Договору нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Згідно з п. 3.3. орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекс інфляції, розраховані державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Пунктом 3.4. Договору визначено, що у разі користування Майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дані користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Відповідно до п. 3.6. Договору орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 50 % та 50 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Згідно з п. 3.11. Договору у разі розірвання за згодою Сторін Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Пунктом 5.4. Договору передбачено, що Орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформляє Орендар, вказується «Призначення платежу» за зразком, який надає Орендодавець листом при укладенні договору оренди).

Пунктом 5.10. Договору визначено, що Орендар зобов`язується у разі припинення або розірвання Договору повернути Орендодавцеві/Балансоутримувачу орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого Майна з вини Орендаря.

Відповідно до п. 8.2. Договору Орендодавець має право виступати з ініціативою щодо внесення змін до Договору або його розірвання у разі погіршення стану орендованого Майна внаслідок невиконання або неналежного виконання умов цього Договору.

Пунктом 10.1. Договору встановлено, що цей Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє до « 31» травня 2017 року до « 31» квітня 2020 року включно.

31.05.2017 р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Справедливі справи» прийняло в строкове платне користування нежитлове приміщення, площею 64,66 кв. м, розміщене за адресою: м. Київ, пр-т Перемоги, 37к (реєстровий номер майна 02070921.1.БДЧАХЯ031), яке перебуває на балансі Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», що підтверджується актом приймання-передавання орендованого майна від 31.05.2017 р., підписаним орендодавцем, орендарем та балансоутримувачем.

15.05.2020 р. Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву було направлено ТОВ «Справедливі справи» та КПІ ім. Ігоря Сікорського заяву № 30-06/3759 від 12.05.2020 р. про припинення чинності договору оренди № 7847 від 31.05.2017 р. у зв`язку із закінченням строку його дії. У заяві Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву, як орендодавець за даним договором, повідомило ТОВ «Справедливі справи» про відмову в продовженні строку його дії та про те, що вважає цей договір припиненим. Також, Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву доручило балансоутримувачу - Національному технічному університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського», у тижневий строк з моменту отримання даного листа прийняти майно з орендованого користування, оформивши належним чином та направивши на адресу регіонального відділення фонду підписані акти приймання-передачі (повернення) у трьох примірниках, а в іншому випадку, повідомити регіональне відділення фонду про звільнення (не звільнення) орендарем орендованих площ. Враховуючи те, що строк дії договору оренди № 7847 від 31.05.2017 р. встановлено до 30.04.2020 р., то Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву було своєчасно повідомлено відповідача про припинення договору оренди у зв`язку із закінченням строку його дії, що відповідає положенням законодавства та пункту 10.4 договору оренди.

Відтак, договір № 7847 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.05.2017 р., укладений з ТОВ «Справедливі справи», припинив свою дію у зв`язку із закінченням його строку.

При цьому, відповідач не повернув орендоване згідно з договором № 7847 від 31.05.2017 р. приміщення.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.06.2020 р. у справі № 911/91/20 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Справедливі справи», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» про розірвання договору оренди нерухомого майна та виселення позов задоволено частково; виселено Товариство з обмеженою відповідальністю «Справедливі справи» в примусовому порядку з державного нерухомого майна вигородженої частини нежитлового приміщення коридору на цокольному поверсі будівлі навчального корпусу № 7, загальною площею 64, 66 кв. м., розміщене за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 37к (реєстровий номер майна 02070921.1.БДЧАХЯ031); закрито провадження у справі в частині позовної вимоги про розірвання договору № 7847 оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.05.2017 р., укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю «Справедливі справи».

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 р. залишено без змін рішення Господарського суду Київської області від 11.06.2020 р. у справі № 911/91/20.

Постановою Верховного Суду від 15.06.2021 р. залишено без змін рішення Господарського суду Київської області від 11.06.2020 р. і постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 р. у справі № 911/91/20.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 4, 5, 7 ст. 75 цього ж кодексу обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

5. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

7. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Суд вважає за необхідне зазначити, що вищевказані обставини були встановлені рішенням Господарського суду Київської області від 11.06.2020 р. у справі № 911/91/20 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Справедливі справи», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» про розірвання договору оренди нерухомого майна та виселення.

Постановою державного виконавця Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 13.11.2020 р. про закінчення виконавчого провадження закінчено виконавче провадження ВП № 62980616 з примусового виконання наказу № 910/91/20 від 10.08.2020 р., виданого Господарським судом Київської області, про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Справедливі справи» в примусовому порядку з державного нерухомого майна вигородженої частини нежитлового приміщення коридору на цокольному поверсі будівлі навчального корпусу № 7, загальною площею 64, 66 кв. м., розміщене за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 37к (реєстровий номер майна 02070921.1.БДЧАХЯ031), у зв`язку з його виконанням у повному обсязі.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що відповідач користувався орендованим нерухомим майном за договором оренди № 7847 нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.05.2017 р., з моменту підписання договору та фактичного передання в оренду майна, у період дії договору та продовжував користувався орендованим приміщенням після закінчення дії договору (30.04.2020 р.) до моменту примусового виселення відповідача з орендованого приміщення згідно постанови державного виконавця від 13.11.2020 р. про закінчення виконавчого провадження ВП № 62980616, а також у заявлений позивачем період з 01.01.2020 р. по 12.11.2020 р. і загальний розмір заборгованості відповідача по сплаті орендних платежів за фактичне користування приміщенням у період з січня 2020 р. по квітень 2020 р. складає 15 090, 40 грн з ПДВ, що підтверджується договором оренди № 7847 нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.05.2017 р., актом приймання-передавання орендованого майні від 31.05.2017 р., постановою державного виконавця від 13.11.2020 р. про закінчення виконавчого провадження ВП № 62980616, розрахунком заборгованості відповідача за договором станом на 01.09.2022 р., наявними у матеріалах справи.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві, крім інших вимог, просить суд стягнути з відповідача 15 090, 40 грн основної заборгованості з орендної плати за період використання відповідачем орендованого майна з 01.01.2020 р. по 30.04.2020 р. згідно з договором оренди № 7847 нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.05.2017 р.

З приводу вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із орендою майна здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 цього ж кодексу передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. ч. 1 3 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (чинного на момент укладення договору) орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності.

Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.

Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Частинами 1-2 ст. 17 цього ж закону передбачено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частиною 1 ст. 27 цього ж закону визначено, зокрема, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786 затверджено Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі Методика).

Пунктом 4 Методики передбачено, що орендна плата за цією Методикою розраховується у такій послідовності: визначається розмір річної орендної плати. На основі розміру річної орендної плати встановлюється розмір орендної плати за базовий місяць розрахунку орендної плати - останній місяць, за який визначено індекс інфляції, яка фіксується у договорі оренди. З урахуванням розміру орендної плати за базовий місяць оренди розраховується розмір орендної плати за перший та наступні місяці оренди.

У разі коли термін оренди менший чи більший за одну добу або за один місяць, то на основі розміру місячної орендної плати розраховується добова, а в разі необхідності - на основі розміру добової орендної плати розраховується погодинна орендна плата.

Розрахунок орендної плати за базовий місяць затверджується орендодавцем.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на час розгляду справи відповідач обов`язок щодо сплати орендної плати за користування орендованим майном у заявлений позивачем період з січня 2020 р. по квітень 2020 р. не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 15 090, 40 грн (з ПДВ), що підтверджується договором оренди № 7847 нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.05.2017 р., актом приймання-передавання орендованого майні від 31.05.2017 р., постановою державного виконавця від 13.11.2020 р. про закінчення виконавчого провадження ВП № 62980616, розрахунком заборгованості відповідача за договором станом на 01.09.2022 р., іншими доказами, наявними у матеріалах справи.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належне виконання ним своїх обов`язків по сплаті орендних платежів за період з січня 2020 р. по квітень 2020 р. згідно договору оренди № 7847 нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.05.2017 р.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості по орендній платі у розмірі 15 090, 40 грн за користування орендованим приміщенням у період з січня 2020 р. по квітень 2020 р. за договором оренди № 7847 нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.05.2017 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача 1 911, 36 грн інфляційних збитків та 614, 23 грн 3 % річних за періоди прострочення відповідачем виконання обов`язку по сплаті орендної плати з 16.02.2020 р. по 23.02.2022 р. у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 1 911, 36 грн.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період у розмірі 614, 23 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача неустойку у розмірі подвійної орендної плати за кожний місяць користування приміщенням після закінчення строку дії договору оренди № 7847 нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.05.2017 р., за період з травня 2020 р. по листопад 2020 р. всього на загальну суму 34 962, 90 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 цього ж кодексу передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Пунктом 10.11. Договору передбачено, що за відмову Орендаря на вимогу Орендодавця повернути орендоване Майно, у разі припинення/розірвання за рішенням суду договору, Орендар відшкодовує Орендодавцю неустойку в розмірі подвійної щомісячної орендної плати за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акта приймання-передачі (повернення), який підтверджує фактичне повернення орендованого майна.

Розрахунок неустойки за несвоєчасне повернення орендованого майна, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача неустойки за несвоєчасне повернення орендованого майна за договором у розмірі 34 962, 90 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Справедливі справи» (08626, вул. Озірна, буд. 43, кв. 2, с. Здорівка, Васильківський район, Київська область; ідентифікаційний код 40819949) на користь Національного технічного університету «Київський політехнічний інститут Ігоря Сікорського» (03056, проспект Перемоги, буд. 37, м. Київ; ідентифікаційний код 02070921) 15 090 (п`ятнадцять тисяч дев`яносто) грн 40 (сорок) коп. основної заборгованості по орендній платі, 1 911 (одна тисяча дев`ятсот одинадцять) грн 36 (тридцять шість) коп. інфляційних збитків, 614 (шістсот чотирнадцять) грн 23 (двадцять три) коп. 3 % річних, 34 962 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн 90 (дев`яносто) коп. неустойки та судові витрати 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца