ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
04.04.2023 року м.Дніпро Справа № 904/2302/22
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач)
суддів: Антоніка С.Г., Березкіної О.В.,
при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.
представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Швидкоз`ємна теплоізоляція Термопак про ухвалення додаткового рішення у справі №904/2302/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Швидкоз`ємна теплоізоляція Термопак, м. Одеса
до Товариства з обмеженою відповідальністю Тепличний комбінат Дніпровський, с. Єлизаветівка
про стягнення 161 191, 82 грн.
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Тепличний комбінат Дніпровський, с. Єлизаветівка
до Товариства з обмеженою відповідальністю Швидкоз`ємна теплоізоляція Термопак, м. Одеса
про розірвання договору № 1221-1 від 21 грудня 2021р.
У серпні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю Швидкозє`мна теплоізоляція Термопак (позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Тепличний комбінат Дніпровський (відповідач) про стягнення 161 191, 82 грн. (в т.ч.: 120 552,00 грн. - основна заборгованість; 16 972,00 грн. інфляційні збитки, 1 545,71 грн. 3% річних; 13 683,47 грн.- пеня, 8 438,64 грн. - штраф) заборгованості за договором №1221-1 від 21.12.2021.
Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань з повної та своєчасної оплати поставленої продукції та виконаних робіт.
Товариство з обмеженою відповідальністю Тепличний комбінат Дніпровський (відповідач) позов не визнало та звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю Швидкозє`мна теплоізоляція Термопак із зустрічним позовом про розірвання укладеного між сторонами договору №1221-1 від 21.12.2021.
Зустрічна позовна заява обґрунтована посиланням на неможливість виконання зобов`язань з оплати товару та монтажних робіт за договором №1221-1 від 21.12.2021 у зв`язку з настанням форс-мажорних обставини, викликаних збройною агресію російської федерації проти України, які підтверджені ТПП України. На переконання відповідача в силу положень п. п. 1 ч. 1 ст. 611, ч. 2 ст. 651 ЦК України, порушення ТОВ Швидкозє`мна теплоізоляція Термопак умов п. 2.1. спірного договору в частині обов`язку виготовити, поставити та встановити продукцію на об`єкті замовника у визначені договором строки (протягом 15 робочих днів з дня підписання договору та усіх додатків), є підставою для розірвання цього договору.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2022 первісний позов задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Тепличний комбінат Дніпровський на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Швидкоз`ємна теплоізоляція Термопак: 120 552, 00 грн. - заборгованості; 13 683,47 грн. - пені; 16 972,00грн. - інфляційних втрат; 1 545,71грн. - 3 % річних; 8 438,64грн. - штрафу; 2481,00грн. - витрат на сплату судового збору та 20 000,00грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

Відмовлено в задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Тепличний комбінат Дніпровський до Товариства з обмеженою відповідальністю Швидкоз`ємна теплоізоляція Термопак про розірвання договору №1221-1 від 21 грудня 2021 року. Судові витрати покладені на позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Тепличний комбінат Дніпровський.

Не погодившись із зазначеним рішенням у задоволеній частині (щодо первісного позову), до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Тепличний комбінат Дніпровський, в якій, з посиланням на порушення при його ухваленні норм матеріального і процесуального права, нез`ясування обставин справи, неповне дослідження доказів у справі, просить рішення у задоволеній частині позовних вимог скасувати, ухвалити у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні первісних позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Антонік С.Г., Березкіна О.В.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2023 у цій справі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Тепличний комбінат Дніпровський на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2022 у справі №904/2302/22 - залишено без задоволення; рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2022 у справі №904/2302/22 залишено без змін. Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю Тепличний комбінат Дніпровський за подання апеляційної скарги на рішення суду покладені на заявника апеляційної скарги.

15.03.2023 справу повернуто Господарському суду Дніпропетровської області.

24.03.2023 до Центрального апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення звернувся первісний позивач. Заява мотивована тими обставинами, що судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови не було вирішено питання про стягнення на користь первісного позивача витрат на правничу допомогу за складання відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 10 000 грн., про які було зазначено у відзиві на апеляційну скаргу.

Ухвалою від 27.03.2023 судом апеляційної інстанції здійснений запит справи №904/2302/22 із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Швидкоз`ємна теплоізоляція Термопак до надходження справи до суду апеляційної інстанції.

29.03.2023 матеріали справи №904/2302/22 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду, отже, саме з цієї дати став можливим розгляд заяви по суті.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.03.2023 розгляд заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 904/2302/22 призначено у судовому засіданні на 04.04.2023 на 09 год. 00 хв.; сторонам повідомлено про можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; явку учасників провадження визнано необов`язковою.

Учасників процесу про призначення засідання щодо розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №904/2302/22 повідомлено телефонограмами.

Представники учасників провадження в судове засідання не з`явились, втім, їх неявка не перешкоджає розгляду поданої позивачем заяви, у зв`язку з чим колегією суддів ухвалено здійснювати розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без їх участі.

В судовому засіданні 04.04.2023 підписано вступну та резолютивну частину додаткової постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту поданої заяви, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю Швидкоз`ємна теплоізоляція Термопак про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України, постанова суду апеляційної інстанції має містити, зокрема, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За приписами п.12 ч.3 ст.2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до частин 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З урахуванням вищезазначених вимог закону, при визначені розміру правничої допомоги Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 27.01.2022 у справі №910/6360/20, від 17.01.2023 у справі №911/1388/16).

Також у п.п.50-52 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.09.2022 у справі №911/1512/13 суд зазначив, що вирішуючи питання щодо розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, Верховний Суд вважає за доцільне додатково звернутися до нещодавньої практики ЄСПЛ з цього питання. Зокрема, у рішення від 18.02.2022 у справі "Чоліч проти Хорватії" ЄСПЛ зазначив (п. 77), що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі.

Тобто ЄСПЛ підкреслює необхідність об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). При цьому ЄСПЛ у зазначеній вище справі, присудивши 2550 євро компенсації, які й просив скаржник, не знайшов підстав для їх зменшення.

Водночас, у рішенні ж від 22.09.2022 у справі "Генеральний будівельний менеджмент проти України" ЄСПЛ у п. 41 зменшив суму витрат на правничу допомогу скаржникові із заявлених 3 750 євро до 850 євро, виходячи саме з надмірного характеру заявлених витрат відносно обмеженого обсягу наданих адвокатом послуг, не вбачаючи у цьому жодних конвенційних порушень.

Відповідно до частини 4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами 1 та 2 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

За приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до матеріалів справи, про понесення витрат на правничу допомогу позивачем заявлено у першій заяві по суті справи (позовній заяві), на необхідності розподілу судових витрат в суді апеляційної інстанції в розмірі 10 000 грн. позивачем також заявлено у відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано відповідні докази (а.с. 170-176).

Отже, позивачем дотримано строки подання відповідних доказів на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, визначених ч.8 ст.129 ГПК України.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро. Адвокатське бюро може залучати до виконання укладених бюро договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах. Адвокатське бюро зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності (ч.ч. 1, 5, 6 ст.14 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

На підтвердження понесених витрат на послуги адвоката позивач надав договір про надання правничої допомоги №25/07/22-1 від 25.07.2022, акт приймання передачі надання послуг (детальний опис послуг) від 28.02.2023, ордер про надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1357466 від 28.02.2023, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Кулачко Т.М. серії КС №5221/10 від 08.10.2014.

Так, згідно договору про надання правничої допомоги №25/07/22-1 від 25.07.2022, укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю Швидкоз`ємна теплоізоляція Термопак, як клієнтом, та Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери» (далі Бюро), за цим договором Бюро зобов`язалось надавати Клієнту правничу допомогу (надалі послуги) стосовно представництва інтересів клієнта у господарських судах усіх інстанцій, а також Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду у справі за позовом Клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличний комбінат «Дніпровський» (ідентифікаційний код юридичної особи 30420987) про стягнення заборгованості за договором №1221-1 від 21.12.2021 (далі справа).

Клієнт та Бюро погодили, що правничу допомогу, яка є предметом даного договору буде надавати керуючий партнер Бюро адвокат Кулачко Тарас Миколайович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №5221/10 від 08.10.2014, видане на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 08.10.2014 №17), якому надаються усі повноваження та права, передбачені п.1.2 даного договору.

Умовами п.3.1-3.3 договору сторони погодили, що вартість послуг складає 4000,00 грн за одну годину надання послуг; остаточна сума вартості наданих в рамках даного договору послуг узгоджується сторонами у відповідному акті приймання-передачі наданих послуг із зазначенням деталізованого розрахунку погодинної вартості послуг та загальної кількості годин обслуговування; клієнт зобов`язується оплатити послуги у безготівковій формі протягом 30 календарних днів з моменту набрання законної сили судовим рішенням, яким завершено розгляд справи зазначеної у п.1.1 даного договору.

Згідно з пунктом 4.1 договору Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного його виконання.

28.02.2023 АБ Тарас Кулачко та партнери та Товариством з обмеженою відповідальністю Швидкоз`ємна теплоізоляція Термопак складено та підписано Акт приймання-передачі наданих послуг (детальний опис наданих послуг), згідно з яким Адвокатським Бюро, в особі керуючого партнера Кулачка Т.М. надані послуги складено відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличний комбінат «Дніпровський» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2022 у справі №904/2302/22, а клієнтом прийнято надані послуги без жодних претензій та зауважень.

Таким чином, згідно детального опису робіт, наведених у акті, адвокатське бюро на складання відзиву на апеляційну скаргу витратило 2,5 години часу вартістю 4000,00 грн. за годину. Відтак, загальна вартість правничої допомоги у суді апеляційної інстанції становить 10000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи в суді апеляційної інстанції інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю Швидкоз`ємна теплоізоляція Термопак представляв адвокат Кулачко Т.М. згідно ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1357466 від 28.02.2023, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №5221/10 від 08.10.2014 (а.с.176, на звороті).

Матеріалами справи підтверджується складання відзиву на апеляційну скаргу адвокатом Кулачко Т.М.

З урахуванням приписів ч.4 ст.129 ГПК України та враховуючи, що рішення першої інстанції залишено без змін, а відтак, відбулось на користь позивача, судові витрати мають бути покладені на відповідача у справі.

Також суд апеляційної інстанції наголошує, що можуть бути розподілені витрати і такі, що вже фактично понесені (відшкодування) і такі, що тільки підлягають сплаті (згідно правового висновку, наведеного у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 по справі № 922/445/19).

Суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідачем розмір витрат позивача на правничу допомогу не заперечено, відповідного клопотання про їх зменшення суду не подано.

Відтак, вирішуючи питання чи є розмір витрат позивача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, з урахуванням принципу співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, а також відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, суд апеляційної інстанції зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу є обґрунтованим і розумним, документально доведеним, відтак, заявлена сума витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції має бути покладена по відповідача у повному обсязі 10 000 грн.

Враховуючи наведені обставини, заяву позивача щодо ухвалення додаткового рішення слід задовольнити у повному обсязі, присудивши до стягнення з відповідача на користь позивача 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Швидкоз`ємна теплоізоляція Термопак про ухвалення додаткового рішення у справі №904/2302/22 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Тепличний комбінат Дніпровський на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Швидкоз`ємна теплоізоляція Термопак 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст додаткової постанови виготовлено та підписано 11.04.2023.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна

Суддя С.Г. Антонік