РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.04.2023справа №910/1489/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/1489/23

за позовом комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради (вул. Кургузова, буд. 3-В, м. Вишгород, Київська область, 07301; ідентифікаційний код 13713569)

до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (пров. Музейний, буд. 2-Д, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 43315602)

про стягнення 151 412,26 грн,

без виклику представників сторін.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Комунальне підприємство «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради (далі - Підприємство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Управління): 106 702,28 грн заборгованості за публічним договором приєднання від 03.11.2021 (далі - Договір), укладеним Підприємством і Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області (правонаступником якого є Управління); 5 812,24 грн 3% річних і 38 897,74 грн втрат від інфляції, а всього 151 412,26 грн.

Позов мотивовано тим, що:

- починаючи з листопада 2021 року у відповідності до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у позивача та відповідача склалися договірні відносини на основі публічного договору приєднання, який набрав чинності через 30 днів з моменту його розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування - 03.11.2021 (розміщення відбулося 03.10.2021);

- Підприємством у період з листопада 2020 року по грудень 2022 року надано Управлінню теплову енергію на загальну суму 106 702, 28 грн (з урахуванням коригування (перерахунку), проведеного позивачем у квітні 2022 року на суму 41 677,77 грн), яку відповідач не оплатив; на підтвердження надання теплової енергії позивачем складено відповідні акти обстеження комерційного вузла обліку та рахунки (які надсилалися Управлінню на поштову адресу);

- станом на 20.01.2023 у відповідача існує заборгованість за отриману теплову енергію у сумі 106 702,28 грн; у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору позивачем нараховано 5 812,24 грн 3% річних та 38 897,74 грн втрат від інфляції.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

Управління 22.02.2023 подало суду відзив на позовну заяву, в якому вказало таке: згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 30.09.2019 Головне територіальне управління юстиції у Київській області - стало власником квартири №153, що розташована за адресою: вул. Кургузова, 11-В, м. Вишгород, Київська обл.; відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 №870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» Головне територіальне управління юстиції у Київській області було ліквідовано як юридичну особу публічного права та утворено Управління, яке є правонаступником усіх прав та обов?язків Головного територіального управління юстиції у Київській області; твердження позивача про надсилання 25.08.2020 екземпляру договору про надання послуг з централізованого опалення для підписання щодо квартири №153 спростовуються тим, що такий договір надсилався після ліквідації юридичної особи публічного права на адресу: вул. Євгена Сверстюка, 15, м. Київ, яка не є офіційною адресою Головного територіального управління юстиції у Київській області та свідчить про відсутність підстав для укладення договору протягом цього періоду; позивач зазначає, що у відповідності до вимог чинного законодавства України, зокрема, вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у сторін договірні відносини склалися на основі публічного договору приєднання, який набрав чинності через 30 днів з моменту його розміщення на офіційному вебсайті органу місцевого самоврядування - 03.11.2021, що не відповідає дійсності; Управління не приєднувалося до договору про надання послуги з постачання теплової енергії, такий договір не було укладено; стягнення заборгованості з листопада 2020 року по грудень 2022 року суперечить статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах; крім того, таке стягнення ґрунтується на підставі тарифів виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області, тоді як наведені у розрахунку дані не підтверджені в порядку статей 74, 76 - 78 ГПК України жодним доказом; таким чином, розрахунок є необґрунтованим та не відповідає об?єму спожитих послуг; Управління не погоджується з розрахунком 3% річних і втрат від інфляції, оскільки сторонами не було укладено договір про постачання теплової енергії з точкою обліку, розташованою за адресою: вул. Кургузова, 11-В, м. Вишгород, Київська область, тому відсутнє прострочення виконання грошового зобов`язання.

3. Стислий виклад відповіді позивача на відзив

Позивач 06.03.2023 подав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що:

- з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Головного територіального управління юстиції у Київській області вбачається, останнє як юридична особа публічного права було припинене 12.03.2021, про що зроблено відповідний запис; місцезнаходженням юридичної особи Головного територіального управління юстиції у Київській області є: вул. Євгена Сверстюка, буд. 15, м. Київ, 02002; відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 №870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» територіальні органи Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1 даної постанови, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції, тобто до моменту припинення, що відбувся 12.03.2021; у подальшому всі права і обов`язки Головного територіального управління юстиції у Київській області перейшли до Управління, що, зокрема, підтвердив і сам відповідач у своєму відзиві; позивачем відповідний договір було надіслано Головному територіальному управлінню юстиції у Київській області у відповідності до типового, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, на його офіційну адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; один із примірників договору відповідач зобов`язаний був підписати та повернути позивачу, чого ним у порушення вимог чинного законодавства зроблено не було; відсутність письмово оформленого договору з позивачем на постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє осіб, що використовували теплову енергію без укладення договору на теплопостачання, від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію (зазначена правова позиція, зокрема, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 зі справи №922/4239/16); тому посилання відповідача на відсутність укладеного Управлінням та позивачем договору як на підставу для несплати отриманих послуг не звільняє відповідача від обов`язку оплати надані позивачем послуг; такої ж правової позиції дотримується і Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 18.03.2019 у справі №210/5796/16-Ц; надалі, починаючи з листопада 2021 року між позивачем та відповідачем договірні відносини склалися на основі публічного договору приєднання, який набрав чинності через 30 днів з моменту його розміщення на офіційному вебсайті органу місцевого самоврядування (Вишгородської міської ради) - 03.11.2021 (розміщення відбулося 03.10.2021); фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги (пункт 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 [далі - Правила №830]); зазначене також міститься і в тексті самого проекту договору (пункт 4), з яким відповідач, як вбачається з його відзиву, намагався ознайомитися; факт надання послуги позивачем підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, зокрема, актами обстеження комерційного вузла обліку, що встановлений у будинку, де розміщена квартира, яка належить відповідачу і за якою, зокрема, на сьогоднішній день стягується відповідна заборгованість;

- також відповідач зазначив про те, що стягнення заборгованості з листопада 2020 року по грудень 2022 року ґрунтується на підставі тарифів виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області, тоді як наведені позивачем у розрахунку дані не підтверджені в порядку статей 74, 76-78 ГПК України жодним доказом; натомість, матеріали справи містять рішення Вишгородської районної ради Київської області від 20.02.2020 №777-43-VII «Про встановлення тарифу на теплову енергію та послугу з централізованого опалення для потреб населення з урахуванням коригування, шляхом вилучення зі структури тарифу втрат, які виникли протягом періоду розгляду розрахунків тарифів на теплову енергію, встановлення та їх оприлюднення Вишгородському районному комунальному підприємству «Вишгородтепломережа» та ті рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради, які відповідач перелічив у своєму відзиві, - регламентували тарифи за період, протягом якого відповідачу нараховувалася плата за надані послуги, а саме починаючи з листопада 2020 року і по грудень 2022 року;

- що стосується посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», то на думку відповідача, позивач не мав права нараховувати 3% річних та втрати від інфляції у період дії воєнного стану; проте відповідач, на думку позивача, так і не зміг визначитися з своєю правовою позицією щодо того - чи взагалі позивач не повинен був нараховувати 3% річних та втрати від інфляції, у зв?язку з тим, що, на думку відповідача, між сторонами відсутні договірні відносини, чи позивач не мав права нараховувати 3% річних та втрати від інфляції на підставі вказаної постанови Кабінету Міністрів України і у відповідний період, тобто з моменту набрання чинності постановою від 05.03.2022 №206; в зазначеній постанові чітко визначено (пункт 1) що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; відповідач же натомість є юридичною особою публічного права і відповідно не підпадає під дію вказаної постанови.

4. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

22.02.2023 відповідач подав суду заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та клопотання про залишення позову без розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.02.2023 вказані клопотання залишено без задоволення.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Головне територіальне управлінням юстиції у Київській області з 30.09.2019 стало власником квартири №153, що розташована за адресою: м. Вишгород, вул. Кургузова, буд. 11-В.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 №870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» постановлено:

- ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 1 (пункт 1);

- утворити як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 2 (пункт 2);

- установлено, зокрема, що територіальні органи Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції (пункт 3).

26.08.2020 позивачем було надіслано Головному територіальному управлінню юстиції у Київській області договір про надання послуг з централізованого опалення житлового приміщення (квартири) №153 за адресою: м. Вишгород, вул. Кургузова, буд. 11-В.

Вказаний проект договору надіслано на адресу місцезнаходження Головного територіального управлінням юстиції у Київській області: вул. Євгена Сверстюка, буд. 15, м. Київ, 02002, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та отримано останнім 28.08.2020.

Один з примірників договору Головне територіальне управлінням юстиції у Київській області мало підписати та повернути позивачу, проте вказаним управлінням наведеного зроблено не було.

12.03.2021 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення Головного територіального управлінням юстиції у Київській області, а 26.08.2021 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис щодо реєстрації права власності на квартиру №153 за Управлінням.

Наведені обставини спростовують доводи відповідача щодо надіслання проекту договору Головному територіальному управлінню юстиції у Київській області після його ліквідації.

Починаючи з листопада 2021 року у відповідності до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у позивача та відповідача склалися договірні відносини на основі публічного договору приєднання, який набрав чинності через 30 днів з моменту його розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування - 03.11.2021 (розміщення відбулося 03.10.2021).

Підприємством у період з листопада 2020 року по грудень 2022 року надано Управлінню теплову енергію на загальну суму 106 702, 28 грн (з урахуванням коригування (перерахунку), проведеного позивачем у квітні 2022 року на суму 41 677,77 грн), яку відповідач не оплатив.

На підтвердження надання теплової енергії позивачем складено відповідні акти обстеження комерційного вузла обліку та рахунки, які, як вказує Підприємство, надсилалися останнім Управлінню на поштову адресу, проте доказів такого надіслання матеріали справи не містять.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Відповідно до пунктів 5 і 6 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Частинами першою - третьою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуги; 6) порядок оплати послуги; 7) порядок і умови внесення змін до договору, в тому числі щодо ціни послуги; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження його дії та розірвання.

Згідно з частинами першою, третьою і четвертою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання комунальних послуг здійснюється безперервно, крім часу перерв.

Абзацом першим частини першої статті 17 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комерційний облік комунальних послуг з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання здійснюється вузлами обліку відповідних комунальних послуг, що забезпечують загальний облік їх споживання в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом.

Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску.

Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації.

Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період.

Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством.

Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону.

Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Органи, уповноважені законом встановлювати порядки (методики) формування тарифів на транспортування, постачання теплової енергії, визначають особливості врахування в тарифах на теплову енергію для споживача витрат на утримання та обслуговування теплових пунктів (індивідуальних та центральних) з метою недопущення подвійної компенсації споживачами таких витрат.

Тарифи на комунальну послугу з постачання теплової енергії, що виробляється суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, визначаються та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку, обладнаного такою системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії.

Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону.

Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів.

Відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати регулюються Правилами №830.

Пунктом 13 Правил №830 передбачено, що надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

У разі зміни права власності або користування приміщенням у багатоквартирному будинку, з попереднім власником (користувачем) якого було укладено індивідуальний договір, договір з новим власником (користувачем) вважається укладеним із дня такої зміни.

Згідно з пунктом 31 Правил №830 вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії.

Інформування споживачів про намір зміни (коригування) тарифу на послугу з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцем відповідно до Порядку інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності, затвердженого наказом Мінрегіону від 05.06.2018 №130.

У разі зміни (коригування) тарифу протягом строку дії договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію та не потребує внесення сторонами додаткових змін до договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну (коригування) ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення її/його у дію, повідомляє про це споживачу в один із способів, що гарантують доведення інформації до споживачів і які зазначені у пункті 10 цих Правил, з посиланням на рішення відповідного органу.

Відповідно до пункту 32 Правил №830 плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

Пунктом 33 Правил №830 передбачено, що плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України;

плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Плата за послугу, абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однієї сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів.

Згідно з пунктом 34 Правил №830 рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором.

Відповідно до пункту 35 Правил №830 розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Пунктом 36 Правил №830 передбачено, що споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

ВИСНОВКИ

Отже, оскільки Головне територіальне управління юстиції у Київській області, а після його припинення - Управління, отримували послуги позивача з теплового постачання, то договір вважається укладеним сторонами, і відповідно Управління мало оплачувати отримані від Підприємства послуги.

Нарахування вартості послуг, які надавалися позивачем, здійснювалося відповідно до рішень Вишгородської районної ради Київської області про встановлення тарифів на теплову енергію, копії яких наявні у матеріалах справи.

Відтак, вартість наданих Підприємством Управлінню послуг з постачання теплової енергії становить 106 702,28 грн та має бути оплачена відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення з Управління наведеної суми заборгованості є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають задоволенню.

Що ж до стягнення з відповідача 5 812,24 грн 3% річних і 38 897,74 грн втрат від інфляції, то оскільки доказів надіслання/надання позивачем Управлінню рахунків на оплату матеріали справи не містять, то підстави для нарахування сум 3% річних та втрат від інфляції відсутні.

Стосовно посилань відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», якою встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі, то вказана постанова стосується виключно населення, а не юридичних осіб.

За приписами статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 247-252 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради (вул. Кургузова, буд. 3-В, м. Вишгород, Київська область, 07301; ідентифікаційний код 13713569) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (пров. Музейний, буд. 2-Д, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 43315602) про стягнення 151 412,26 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (пров. Музейний, буд. 2-Д, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 43315602) на користь комунального підприємства «Вишгородтепломережа» Вишгородської міської ради (вул. Кургузова, буд. 3-В, м. Вишгород, Київська область, 07301; ідентифікаційний код 13713569) 106 702 (сто шість тисяч сімсот дві) грн 28 коп. основної заборгованості та 1 891 (одну тисячу вісімсот дев`яносто одну) грн 45 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.04.2023.

Суддя Оксана Марченко