ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2023 р. Справа№ 910/4277/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Коротун О.М.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідачів: 1) Січевлюк В.А.;

2) Січевлюк В.А.;

від третьої особи: не з`явились,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоальянс-Стар»

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 року

у справі № 910/4277/21 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоальянс-Стар»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра»

2) ОСОБА_1

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - державний реєстратор Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області Стиран Наталія Леонідівна

про визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю та розміру часток його учасників, скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автоальянс-Стар» звернулось із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра» та ОСОБА_1 про:

1) визначення розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра» () та розміри часток учасників у такому товаристві наступним чином:

- загальний розмір статутного капіталу ТОВ «Віра» 3 362 731,00 грн. (три мільйони триста шістдесят дві тисяч сімсот тридцять одна гривня, 00 копійок);

- частка Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоальянс-Стар» () 3 346 671,00 грн. (три мільйони триста сорок шість тисяч шістсот сімдесят одна гривня, 00 копійок), що становить 99,6% від загального розміру статутного капіталу ТОВ «Віра»;

- частка ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 16 060,00 грн. (шістнадцять тисяч шістдесят гривень, 00 копійок), що становить 0,4% від загального розміру статутного капіталу ТОВ «Віра»;

2) скасування реєстраційної дії /запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за №5001151 від 23.04.10 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; зміна складу або інформації про засновників» здійснену державним реєстратором Вінницької районної державної адміністрації у Вінницькій області Стиран Наталією Леонідівною.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоальянс-Стар» відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоальянс-Стар» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 року у справі № 910/4277/21 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 910/4277/21 залишено без змін. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладено на апелянта. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоальянс-Стар» в дохід Державного бюджету України 48 170,97 грн. судового збору за подання позовної заяви та 72 256, 46 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

13.07.2022 до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткової постанови у справі №910/4277/21 щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем 2 під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 13.07.2022 заяву передана на розгляд колегії суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Майданевич А.Г., Коротун О.М.

26.07.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Автоальянс» звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 до суду касаційної інстанції.

До Північного апеляційного господарського суду від Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла ухвала з вимогою про витребування з Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/4277/21.

Супровідним листом Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2022 №910/4277/21/204/22 на виконання вимог Ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.08.2022 матеріали справи №910/4277/21 направлено до Касаційного господарського суду.

Постановою Верховного Суду від 28.09.2022, касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоальянс-Стар» залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2022 у справі № 910/4277/21 залишено без змін.

Супровідним листом від 20.03.2023 №910/4277/21/1749/2023 матеріали справи №910/4277/21 повернуто до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2023 розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у справі № 910/4277/21 призначено на 12.04.2023.

У судовому засіданні 12.04.2023 представник відповідачів підтримав подану заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та просив суд її задовольнити.

Представник позивача та представник третьої особи у судове засідання 12.04.2023 не з`явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час і місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень № 601 та № 598, наявних в матеріалах справи.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення розгляду заяви за відсутності представників позивача та третьої особи.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Так, в обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилається на те, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, які поніс відповідач 2 на стадії апеляційного розгляду справи становить 31 000, 00 грн.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, ОСОБА_1 на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу надано: копію угоди про надання правової допомоги № 19-05/2014 від 19.05.2014, копію додаткового договору до угоди про надання правової допомоги № 19-05/2014 від 19.05.2014, копію додаткової угоди від 28.04.2022 до угоди про надання правової допомоги № 18-05/2014 від 19.05.2014, копію акту передачі-приймання послуг від 08.07.2022 на суму 31 000, 00 грн, ордер на надання правової (правничої) допомоги.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди на зміну п. 2.1 угоди про надання правової допомоги № 19-05/2014 від 19.05.2014, сторони у цій додатковій угоді по взаємній згоді встановили, що ціна послуг правничої допомоги, що надається клієнту виконавцем по справі № 910/4277/21 в суді апеляційної інстанції, визначається із розрахунку витраченочо часу, де вартість однієї години роботи складає 2 000, 00 грн, без ПДВ.

Кінцевий розмір оплати послуг правничої допомоги буде визначений відповідно до обсягу фактично наданих послуг (п.5).

Згідно із п. 1 акту передачі-приймання послуг від 08.07.2022 виконавець надав, а клієнт прийняв послуги правничої допомоги у справі № 910/4277/21, надані на стадії перегляду рішення суду першої інстанції у вказаній справі Північним апеляційним господарським судом, зокрема:

- консультація клієнта з приводу перспектив апеляційного перегляду справи з врахуванням прецендентної практики та правових висновків Верховного Суду - 1,5 год;

- виготовлення відзиву на апеляційну скаргу від 09.06.2022 - 4 год;

- складання процесуальних клопотань (від 22.02.2022, від 14.03.2022) - 1 год;

- підготовка до судового засідання 09.06.2022 та участь у ньому - 1,5 год;

- виготовлення заключного слова від 27.06.2022 - 4 год;

- підготовка до судового засідання 05.07.2022 та участь у ньому - 1,5 год;

- складання та подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 08.07.2022 - 2 год.

Відповідно до п. 3 акту передачі-приймання послуг від 08.07.2022, виходячи з тарифу 1 година правничої допомоги коштує 2 000, 00 грн, без ПДВ, загальна ціна послуг правничої допомоги (гонорар), наданих виконавцем клієнту на стадії апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції у справі № 910/4277/21 становить 31 000, 00 грн, без ПДВ.

Заперечуючи проти задоволення заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивач зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що директором і одночасно засновником відповідача 1 - ТОВ «Віра» є ОСОБА_1 , який є також самостійною процесуальною особою по даній справі в статусі іншого відповідача, тобто вказані особи є повністю пов`язані між собою, а їх інтереси повністю збігаються.

Крім того, згідно із протоколів судового засідання від 09.06.2022 та від 05.07.2022 вбачається, що тривалість судового засідання, яке відбулося 09.06.2022 становить 53 хв., а судового засідання 05.07.2022 - 49 хв., а не по 1,5 год. як встановлено в акті приймання-передачі наданих послуг.

Також, відповідачем 1 необгрунтована доцільність виготовлення заключного слова від 27.06.2022.

У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 викладено правову позицію, відповідно до якої положення ч. 5 ст. 126 ГПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Згідно з практикою ЄСПЛ, відображеною в пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34 - 36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, подані відповідачем 2 документи на підтвердження факту понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування їх в зазначеному розмірі з позивача, адже цей розмір має бути не лише доведений, документально обґрунтований, а й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17, від 16.05.2019 у справі № 823/2638/18, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Крім того, суд апеляційної інстанції приймає до уваги позицію Верховного Суду викладену у постанові від 13.02.2020 у справі № 911/2686/18, в якій зазначив, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Так, колегія суддів зазначає, що послуга «консультація клієнта з приводу перспектив апеляційного перегляду справи з врахуванням прецендентної практики та правових висновків Верховного Суду» охоплює послугу «виготовлення відзиву на апеляційну скаргу», а тому стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 3 000, 00 грн є необгрунтованим.

Також, перевіривши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що послуга «складання процесуального клопотання від 22.02.2022» була надана адвокатом Січевлюком В.А. лише в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Віра», а отже стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 1 000, 00 грн за вказану послугу є безпідставним.

Щодо розподілу витрат на правничу допомогу за виготовлення заключного слова від 27.06.2022, то колегія суддів погоджується із доводами позивача. Так, необхідно зазначити, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено обов`язку учасника справи на подання у письмовому вигляді заключного слова, а врегульований порядок подання відзиву на апеляційну скаргу (ст. 263 ГПК України), а тому, оскільки надання адвокатом клієнту послуг - написання заключного слова не є обов`язковим, необхідним, то колегія суддів відмовляє у стягненні з позивача на користь відповідача 2 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 000, 00 грн за подання заключного слова.

Схожі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 910/15811/20.

При цьому, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи позивача, що згідно протоколів судового засідання від 09.06.2022 та від 05.07.2022 вбачається, що тривалість судового засідання, яке відбулося 09.06.2022 становить 53 хв., а судового засідання 05.07.2022 - 49 хв., а тому заявлені по 1,5 год. на підготовку до судових засідань та участь в них є завищеними.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередню участь у судовому засіданні. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому одночасно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. Такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами (постанови Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19, від 20.07.2021 у справі №922/2604/20, від 01.12.2021 у справі №641/7612/16-ц, від 18.05.2022 у справі №910/4268/21).

Позивач стверджує, що вартість 1 години послуг на рівні 2 000,00 грн є завищеною, оскільки в позовній заяві до Господарського суду Вінницької області від 27.05.2022 вартість 1 години послуг адвоката була встановлена на рівні 500,00 грн, а підставою для надання правової допомоги є той самий договір.

Як було зазначено, до заяви про ухвалення додаткового судового рішення Другака Володимира Івановича додано, зокрема, копію додаткової угоди, якою визначено вартість 1 години роботи адвоката щодо перегляду справи №910/4277/21 у суді апеляційної інстанції в розмірі 2 000,00 грн, що свідчить про обґрунтованість зміни вартості роботи адвоката при перегляді справи у суді апеляційної інстанції у порівнянні із такою вартістю при розгляді справи судом першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що обґрунтованими є витрати на правову допомогу у сумі 19 000 00 грн (31 000, 00 грн - 3 000, 00 грн. - 1 000, 00 грн -8 000, 00 грн).

При цьому, колегія суддів враховує однакову стратегію захисту прав та/або законних інтересів і правову позицію відповідачів, а отже приймаючи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, враховуючи співмірність суми витрат зі складністю та об`ємом справи, відповідність цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, визнає правомірним стягнення з позивача на користь відповідача 2 витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15 000,00 грн, як доведених, обґрунтованих та таких, що підлягають задоволенню.

Зазначене, також відповідає п. 4 додаткової угоди від 28.04.2022, яким встановлено орієнтований обсяг правничої допомоги, що буде наданий клієнту виконавцем по справі № 910/4277/21 в суді апеляційної інстанції становитиме 7,5 години, що відповідає ціні наданих послуг у розмірі 15 000, 00 грн.

Поряд з цим, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, що у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право за заявою сторони винести додаткове рішення, якщо не вирішено питання про розподіл господарських витрат.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244, 281 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови у справі № 910/4277/21 щодо розподілу судових витрат, понесених у суді апеляційної інстанції задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоальянс-Стар» (21036, м. Вінниця, вул. Данила Галицького, 27; ) на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 15 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи № 910/4277/21 у суді апеляційної інстанції. В іншій частині - відмовити.

3. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

4. Матеріали справи № 910/4277/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова, згідно ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Коротун

А.Г. Майданевич

Дата складення повного тексту 13.04.2023 року