номер провадження справи 15/227/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2023 Справа № 908/2829/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», 04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, 6, літ. В

до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», 69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34

про стягнення коштів

без повідомлення (виклику) учасників справи

суть спору

28.12.2022 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», м. Київ до відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», м. Запоріжжя про стягнення шкоди в порядку суброгації в розмірі 17 288,30 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2022, справу № 908/2829/22 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 16.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2829/22 в порядку спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 15/227/22. Постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи. Розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/2829/22.

Підставою для звернення з позовом до суду позивачем зазначено невиконання відповідачем зобов`язань по виплаті страхового відшкодування за шкоду, завдану транспортному засобу, який спричинив ДТП. Оскільки позивач відповідно до Закону здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 17 288,30 грн. Обґрунтовуючи позов посилався на ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.01.2023 запропоновано відповідачу надати у строк до 15.02.2023, відповідно до ст. 165 ГПК України, відзив на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача або визнання позовних вимог, якщо такі докази не надані позивачем. Копію зазначеного документа направити на адресу позивача, докази направлення надіслати суду.

Запропоновано позивачу у строк до 01.03.2023 у разі отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив, оформлену згідно вимог ст. 166 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь позивача, якщо такі докази не надані відповідачем, а також надіслати на адресу суду докази, що підтверджують надіслання відповіді на відзив і доданих до нього доказів відповідачу.

Запропоновано відповідачу надати у строк до 17.03.2023, відповідно до ст. 167 ГПК України, надати заперечення разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується заперечення відповідача, якщо такі докази не надані відповідачем.

03.02.2023 судом отримано від відповідача відзив на позовну заяву (документ сформований в системі «Електронний суд»). З підстав, викладених у відзиві, відповідач заявлені позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Відповідач вважає, що позивачем не надано доказів настання цивільно-правової відповідальності водія транспортного засобу «VOLKSWAGEN JETTA», д/н НОМЕР_1 .

Згідно з ч. 2, 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

15.02.2023 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Рішення прийнято у справі 17.03.2023.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд установив.

07.06.2022 між ПрАТ «СК «УНІКА» (позивач) та власником автомобіля «Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_2 , ТОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР» (Страхувальник «Toyota Rav 4») укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №019040/4615/0000085.

Строк дії договору з 08.06.2022 до 07.06.2023.

За вказаним договором позивач застрахував майнові інтереси Страхувальника «Toyota Rav 4», пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_2 .

Виплата страхового відшкодування проводиться Страховиком згідно з умовами Договору на підставі заяви особи, яка має право на отримання відшкодування, і страхового акта, що складає Страховик після отримання всіх необхідних доказів, визначених розділом 6 Умов (п.8.1 Додатку №1 до договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №019040/4615/0000085 від 07.06.2022 «Умови добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО»).

У Сумській області, Роменський р-н, с. Андріяшивка по вул. Луговій 29 сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля марки «Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля марки «Volkswagen Getta», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

Учасники ДТП склали Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Дата пригоди вказана 02.06.2022, місцезнаходження Україна, Сумська обл., Роменський р-н, Андріяшивка.

Позивач, що не заперечується відповідачем, вказує дату настання ДТП 02.07.2022.

Оскільки сторонами не оспорюється зазначена ними дата ДТП, суд вважає датою настання ДТП 02.07.2022.

Унаслідок ДТП були заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_2 пошкодження крила, бампера.

У пункту 12 (клітинки 1-17) Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 02.07.2022, в якому відмічаються обставини ДТП, позначена клітинка « 1» щодо автомобілю «В» (марка «Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_2 ) - «під час стоянки/зупинки», щодо транспортного засобу «А» (марка «Volkswagen Getta», номерний знак НОМЕР_1 ) відмічена клітинка « 4» - «під час виїзду з автостоянки, з приватних ділянок, із путівця(колії)».

На момент ДТП діяв договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 019040/4615/0000085 від 07.06.2022, за яким майнові інтереси Страхувальника «Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_2 були застраховані ПрАТ «СК «УНІКА».

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen Getta», номерний знак НОМЕР_1 була застрахована ТДВ «СК «КРЕДО» (відповідач) за договором-полісом № ЕР205257430 від 03.08.2021. Ліміт за шкоду життю та здоров`ю 260 000,00 грн, ліміт за шкоду майну 130 000,00 грн, франшиза 2500,00 грн.

На виконання умов договору страхування «КАСКО» № 019040/4615/0000085 від 07.06.2022, на підставі заяви № 00519802 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО № 019040/4615/0000085 та заяви на виплату страхового відшкодування, а також страхового акту № 00519802 від 25.07.2022, позивачем перераховано суму страхового відшкодування в розмірі 19 788,30 грн на рахунок ТОВ «АРТМОТОР» (СТО), яким здійснено відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля «Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується платіжним дорученням № 035379 від 26.07.2022 на суму 19 788,30 грн.

Після виплати страхового відшкодування позивач 01.08.2022 звернувся до відповідача, як страховика цивільно-правової відповідальності особи, винної у вчиненні 02.07.2022 ДТП (водія ОСОБА_2 автомобіля марки «Volkswagen Getta», номерний знак НОМЕР_1 ) із претензією за № НОМЕР_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, в розмірі 19 788,30 грн.

У зв`язку із невиконанням відповідачем вказаної вище вимоги позивач звернувся до суду із даним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування", яка кореспондується зі статтею 354 Господарського кодексу України (далі - ГК УКраїни) та статтею 979 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Також згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У частині 1 статті 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.

У справі, що розглядається, спір виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою коштів за договором добровільного майнового страхування.

Водночас, згідно зі ст. ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Так, за приписами норм ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У даній справі судом встановлено, що страховик (ПрАТ «СК «УНІКА») виплатив страхове відшкодування в розмірі 19 788,30 грн, що підтверджується платіжним дорученням №035379 від 26.07.2022.

Відповідач не визнає вимоги позивача про стягнення 17 288,30 грн страхового відшкодування в порядку суборгації, вважає, що матеріалами справи не підтверджено настання цивільно-правової відповідальності водія «Volkswagen Getta», що свідчить про відсутність підстав для стягнення з відповідача суми сплаченого страхового відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода, яка відбулась за участю автомобіля марки «Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Volkswagen Getta», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , була оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколом).

Статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) унормовано, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно з п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Відповідно до абз. 3 п. 2.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, який узгоджується із п. 33.2 ст. 33 зазначеного вище Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

Порядок та умови заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яке надається Страховику чи Моторному (транспортному) страховому бюро України водієм транспортного засобу на виконання підпункту 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а також застосування Типових схем дорожньо-транспортних пригод та розподілу відповідальності учасників дорожньо-транспортної пригоди за заподіяну ними шкоду при оформленні документів по дорожньо-транспортним пригодам без участі уповноважених на те працівників міліції визначено Інструкцією щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (далі - Інструкція), затверджена протоколом Президії МТСБУ від 11.08.11 №274/2011.

Відповідно до п. 1 Інструкції, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (далі - Повідомлення) це письмове повідомлення встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро України (далі - МТСБУ) зразка, яке надається Страховику чи МТСБУ водієм транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди.

Повідомлення заповнюється та підписується водіями транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП). Повідомлення може оформлятися одним із водіїв транспортних засобів виключно у разі, якщо оформлення ДТП здійснювалося уповноваженими на те працівниками міліції (п.2 Інструкції).

Пунктом 7 Інструкції встановлений наступний порядок заповнення Повідомлення:

(…)

- у пункті 12 (клітинки 1-17) відмічаються знаком "Х" обставини, які відносяться та характеризують ДТП (п.7.10.). УВАГА! Обов`язково зазначається кількість відмічених знаком "Х" клітинок.

- у пункті 13 відображаються: розташування транспортних засобів А і В на момент настання ДТП, стрілками напрямок їх руху, дорожні знаки та розмітка, назва вулиць або доріг. Для позначення автомобіля використовується позначка " ". Для зображення роздільних смуг, перехрестків та вулиць використовуються позначки "¦- ", " + ", " = " (п. 7.11.);

- у пункті 14 надається додаткова інформація, яка не міститься у Повідомлені та яку водій транспортного засобу вважає за необхідне викласти. У разі необхідності дозволяється використання додаткового аркуша. У такому випадку в пункт 14 Повідомлення вноситься запис "додаткові пояснення на ___ аркушах додаються"(п.7.12);

- у пункті 15 ставиться підпис (підписи) особи (осіб), що оформляла (оформляли) Повідомлення.

Отже, при оформленні дорожньо-транспортної пригоди у такий спосіб (складення її учасниками європротоколу без виклику відповідного підрозділу МВС України) не складається постанова про адміністративне правопорушення та не направляються матеріали дорожньо-транспортної пригоди до суду для притягнення відповідальної за вчинення такої пригоди особи до відповідальності.

Тобто, унеможливлюється існування відповідних судових рішень (про притягнення особи до адміністративної чи кримінальної відповідальності), які б встановлювали вину учасника дорожньо-транспортної пригоди.

Цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду настає у разі наявності вини особи, незалежно від того чи є у діях цієї особи склад адміністративного проступку/злочину.

Як вбачається із наданого в матеріали справи повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, воно заповнене обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб «А» та транспортний засіб «В», зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце ДТП, наявна схема ДТП, визначені обставини ДТП, зафіксовано місце зіткнення у Схемі ДТП.

У пункті 12 (клітинки 1-17) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якому відмічаються знаком «Х» обставини, що відносяться та характеризують ДТП, відмічена клітинка « 1» щодо розташування автомобілю «В» (марки «Toyota Rav 4», номерний знак НОМЕР_2 ) на момент ДТП - «під час стоянки/зупинки». Щодо транспортного засобу «А» («Volkswagen Getta», номерний знак НОМЕР_1 ) відмічена клітинка «4» - «під час виїзду з автостоянки, з приватних ділянок, із путівця(колії)».

З пункту 14 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, не вбачається, що хтось з учасників визнав вину в дорожньо-транспортній пригоді.

Разом з тим, відповідно до п. п. 13.1, 13.3 п. 13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

У даному випадку в повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду учасниками визначені обставини ДТП, накреслена схема ДТП, зафіксовано місце зіткнення на схемі ДТП, з яких можна зробити висновок, що автомобіль «А» («Volkswagen Getta»), виїжджаючи з місця автостоянки скоїв наїзд на автомобіль «В» («Toyota Rav 4»), який перебував на стоянці.

Отже дії водія автомобіля «А» («Volkswagen Getta»), який рухався, перебувають в безпосередньому причинному зв`язку з наслідками ДТП у вигляді зіткнення із припаркованим автомобілем «В» («Toyota Rav 4») і його пошкодженням. Таким чином водій автомобіля «Volkswagen Getta» є завдавачем майнової шкоди у даному випадку.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Посилання відповідача на те, що матеріалами справи не підтверджено настання цивільно-правової відповідальності водія «Volkswagen Getta» спростовані встановленими вище обставинами справи та нормами чинного законодавства.

При цьому, з огляду на положення ст. 1187 ЦК України, частиною 2 якої передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У даному випадку ПрАТ «СК «КРЕДО», уклавши договір страхування відповідальності (Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), надало згоду на прийняття обов`язку сторони боржника у деліктному зобов`язанні, якщо воно виникне.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Volkswagen Getta», номерний знак НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована ТДВ «СК «КРЕДО» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/205257430, відповідач, як страховик завдавача шкоди, має компенсувати витрати на ремонт автомобіля, який було пошкоджено.

Позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача (ТДВ «СК «КРЕДО») страховика, яким застраховано автомобіль «Volkswagen Getta», номерний знак НОМЕР_1 , що згідно повідомлення про ДТП від 02.07.2022 скоїв зіткнення під керуванням водія ОСОБА_2 , шкоди у порядку суброгації в сумі, яку він виплатив.

Ураховуючи досліджені судом докази, згідно положень ст. ст. 512, 514, 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до позивача перейшло право вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Слід зазначити, що статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з ТДВ «СК «КРЕДО» виплаченого страхового відшкодування в розмірі 17 288,30 грн (19 788,30 грн (виплачена сума) - 2500,00 грн франшизи).

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 80 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Позивачем доведено право вимоги від відповідача в порядку суборгації виплаченого страховиком страхового відшкодування в розмірі 17 288,30 грн.

Враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову, суд ухвалює рішення про задоволення даного позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Крім того, позивач просить відшкодувати йому за рахунок відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідно до положень якої, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження витрат на послуги адвоката в сумі 7000,00 грн, позивачем додано до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги № 1/20ю від 31.12.2020 з додатковою угодою № 1 до нього, укладеного з АБ «Адвокатським бюро Олександра Лисова «ЕКВІТ», копію додатку № 1 від 12.12.2022 до договору про надання правової допомоги № 1/20ю від 31.12.2020, копію розрахунку витрат на правову допомогу за страховою справою № 32688 страхового акту № 00519802 страхувальника ТОВ «АГРОХІМ-ПАРТНЕР», копію рахунку № 191 від 12.12.2022, копію платіжної інструкції № 3685 від 12.12.2022 на суму 7 000,00 грн, копію довіреності № 1 від 03.01.2022, видану Білоконь І.В., копію ордеру №1233631 від 16.08.2022; копію акту надання послуг № 191 від 27.12.2022. У зв`язку зі зміною найменування адвокатського бюро з АБ «Адвокатським бюро Олександра Лисова «ЕКВІТ» на Адвокатське бюро «ЛИСОВ2856 «ЕКВІТ», позивач надав в підтвердження відповідні копії правовстановлюючих документів (додано до справи). Послуги з правової допомоги надавались адвокатом Білоконь І.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії РН № 1639 від 21.05.2019, копія свідоцтва додана до справи).

З урахуванням наданих документів, змісту виконаних адвокатом робіт та наданих послуг під час розгляду даної справи, суд вважає обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу в заявленій сумі 7000,00 грн, тому у зв`язку з задоволенням позову судові витрати з професійної правничої допомоги покладаються на відповідача.

Відповідач з приводу розміру витрат надав заперечення, вважає заявлений розмір витрат на правничу допомогу неспівмірним, виходячи з категорії справи, обсягу юридичної та технічної роботи.

Такі доводи відповідача суд вважає безпідставними, оскільки загальна сума заявлених позивачем витрат на правничу допомогу повністю співпадає з представленим суду актом прийому передачі наданих послуг (правової допомоги) та відповідає обсягу наданих послуг.

Виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, суд вважає, що 7000,00 грн становлять співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (проспект Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69068, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 13622789) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (вул. Олени Теліги, 6, літ. В, м. Київ, 04112, ідентифікаційний код юридичної особи 20033533) страхове відшкодування в розмірі 17 288,30 грн (сімнадцять тисяч двісті вісімдесят вісім гривень 30 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (проспект Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69068, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 13622789) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (вул. Олени Теліги, 6, літ. В, м. Київ, 04112, ідентифікаційний код юридичної особи 20033533) судовий збір у розмірі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (проспект Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69068, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 13622789) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» (вул. Олени Теліги, 6, літ. В, м. Київ, 04112, ідентифікаційний код юридичної особи 20033533) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн (сім тисячі гривень 00 коп). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 квітня 2023 року.

Суддя І. С. Горохов