номер провадження справи 33/7/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2023 Справа № 908/1211/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Мірошниченка М.В.

при секретарі судового засідання Драковцевій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні матеріали справи № 908/1211/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЛЮКС КРАЇНА (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 20-В, офіс 1037, ідентифікаційний код 39237508)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства МОТОР СІЧ (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 15, ідентифікаційний код 14307794)

про стягнення 6635692,28 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Солошенко С.В., на підставі договору про надання правничої допомоги №01-03/22 від 29.03.2022 (в режимі відеоконференції);

від відповідача - Фофанов Я.Л., довіреність від 28.07.2022 №105;

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю ЛЮКС КРАЇНА з позовом до Публічного акціонерного товариства МОТОР СІЧ про стягнення 6635692,28 грн., з яких 5425507,66 грн. основний борг, 653507,62 грн. пеня, 59369,83 грн. 3% річних, 497307,17 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати поставленого позивачем палива за договором поставки №6-18 від 01.02.2018.

Позов заявлено на підставі ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 202, 203, 525, 526, 610, 611, 612, 617, 625, 655, 665, 692, 697, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 218 Господарського кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2022 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.08.2022 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.08.2022 у справі №908/1211/22 позовну заяву з матеріалами повернуто позивачу без розгляду.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.12.2022 у справі №908/1211/22 апеляційну скаргу задоволено, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 29.08.2022 у справі № 908/1211/22 скасовано, справу № 908/1211/22 направлено до Господарського суду Запорізької області для вирішення питання про відкриття провадження за позовною заявою ТОВ "ЛЮКС КРАЇНА".

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.01.2023 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою від 13.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/1211/22, присвоєно справі номер провадження 33/7/23, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 07.02.2023 о 11 год. 00 хв.

Позивач отримав копію ухвали суду 09.10.2023, відповідач 18.01.2023, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

18.01.2023 від позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні та про участь у наступних судових засіданнях у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів позивача.

07.02.2023 від відповідача надійшло клопотання про продовження строку на подання відзиву разом із відзивом на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат та в задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу в розмірі 53000,00 грн.

В судовому засіданні 07.02.2023 був присутній представник відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом Акорд.

Суд оголосив клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання та призначення наступного судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів позивача.

Представник позивача не заперечив проти задоволення клопотання позивача, повідомив, що сторони ведуть переговори щодо укладання мирової угоди.

Суд визнав поважними причини першої неявки представника позивача, ухвалив задовольнити клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання, відкласти підготовче засідання на 28.02.2023 о 09 год. 30 хв.

Враховуючи наявність у суду технічної можливості забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції, суд ухвалив задовольнити клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, здійснювати проведення судового засідання 28.02.2023 о 09 год. 30 хв. у справі №908/1211/22 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів позивача та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua. Клопотання відповідача про продовження строку на подання відзиву та питання щодо прийняття до розгляду відзиву ухвалено вирішити в наступному судовому засіданні.

20.02.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач просить задовольнити позовні вимоги. Також від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з частковою сплатою відповідачем основної заборгованості на суму 955173,20 грн. Позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 5680519,08 грн., з яких: 4470334,46 грн. сума основного боргу, 653507,62 грн. пеня, 59369,83 грн. - 3% річних, 497307,17 грн. інфляційні втрати. Позивач просить повернути сплачений судовий збір в сумі 14327,59 грн.

В судовому засіданні 28.02.2023 були присутні представники позивача (в режимі відеоконференції) та відповідача, здійснювалась фіксація судового процесу за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.

Представник позивача оголосив заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Суд прийняв до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог та ухвалив розглядати зменшені позовні вимоги про стягнення 5680519,08 грн., з яких : 4470334,46 грн. сума основного боргу, 653507,62 грн. пеня, 59369,83 грн. - 3% річних, 497307,17 грн. інфляційні втрати.

Суд долучив до матеріалів справи відзив та відповідь на відзив.

Представники позивача та відповідача заявили про відсутність інших доказів, окрім тих, які надані до матеріалів справи, відсутність заяв, клопотань та про можливість закриття підготовчого провадження.

За таких обставин суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 28.03.2023 о 10 год. 00 хв.

Враховуючи намір представника позивача брати участь у судовому засіданні 28.03.2023 о 10 год. 00 хв. в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, наявність у суду технічної можливості забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції, суд ухвалив провести судове засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів позивача та програмного забезпечення за посиланням vkz.court.gov.ua.

28.03.2023 від відповідача надійшло клопотання про поновлення підготовчого провадження та відкладення розгляду справи на іншу дату з метою належної підготовки справи до розгляду.

Також 28.03.2023 відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі на час розгляду Господарським судом м. Києва по суті справи №910/4307/23 за позовом відповідача про визнання недійною додаткової угоди №8 від 20.01.2022 до договору.

Позивач подав 28.03.2023 заперечення на клопотання відповідача.

В судовому засіданні 28.03.2023 були присутні представник позивача (в режимі відеоконференції) та представник відповідача (в залі суду). Технічна фіксація судового засідання здійснювалася за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua.

Представник відповідача оголосив клопотання про поновлення підготовчого провадження та відкладення розгляду справи на іншу дату.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання відповідача про поновлення підготовчого провадження.

Представник відповідача оголосив клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Суд ухвалив залишити без задоволення клопотання відповідача про поновлення підготовчого провадження та зупинення провадження у справі як процесуально безпідставні.

Так, підготовче провадження в даній справі закрито 28.02.2023, враховуючи повідомлення представників сторін про відсутність інших доказів, окрім тих, які надані до матеріалів справи, відсутність заяв, клопотань та про можливість закриття підготовчого провадження. Суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для вирішення спору по суті. Відповідач не надав доказів прийняття до провадження Господарським судом м.Києва позовної заяви про визнання недійною додаткової угоди №8 від 20.01.2022 до договору. Крім того, розгляд даної справи у випадку прийняття цього позову до розгляду не перешкоджає розгляду господарської справи № 908/1211/22.

Враховуючи викладене, суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача просив задовольнити позов, повідомив, що клопотання про стягнення витрати на професійну правничу допомогу буде заявлено протягом п`яти днів.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення нарахованих штрафних санкцій та відмовити у стягненні витрат позивача на професійну правову допомогу.

В судовому засіданні 28.03.2023 судом прийнято рішення, проголошено представникам сторін вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю ЛЮКС КРАЇНА (постачальник, позивач) та Публічним акціонерним товариством МОТОР СІЧ покупець, відповідач) укладено договір поставки №6-18 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставляти а покупець приймати та оплачувати авіаційне паливо для реактивних двигунів ТС-1, JET A-1 та/або РТ або суміш палива та рідини ПВК (далі паливо) у кількості, за номенклатурою, загальною вартістю, цінами та строками поставки, погодженими в прядку, передбаченому даним договором. Зобов`язання постачальника з поставки палива в межах даного договору виникає з моменту погодження кількості та строків поставки в порядку, передбаченому даним договором.

У п. 4.2 договору сторони дійшли згоди, що ціна на паливо затверджується сторонами за одиницю виміру у прайс-листах, які є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. 6.1 договору паливо вважається поставленим постачальником та прийнятим покупцем за кількістю відповідно до умов договору на підставі оформлених видаткових ордерів на заправку ВС.

Пунктом 7.1 договору передбачено що покупець зобов`язується оплатити вартість палива, визначену згідно з діючим прайс-листом у момент поставки палива, з дотриманням положень даного пункту, не пізніше десяти календарних днів з моменту поставки палива за даним договором.

За письмовою вимогою покупця постачальник зобов`язаний надати рахунок на оплату.

Зобов`язання покупця щодо оплати отриманого палива виникають з моменту поставки незалежно від наявності чи відсутності рахунка на оплату.

У п. 7.1.1 договору сторони погодили реквізити для оплати рахунків.

Згідно з п. 12.10 договору даний договір діє по 31.12.2018, а в частині проведення оплати покупцем до повного виконання покупцем своїх зобов`язань.

Додатковою угодою №1 від 17.09.2018 сторони змінили п. 7.1 договору, передбачивши, що оплата палива здійснюється не пізніше 30 календарних днів з моменту поставки палива за даним договором. За письмовою вимогою покупця постачальник зобов`язаний надати рахунок на оплату.

Зобов`язання покупця щодо оплати отриманого палива виникають з моменту поставки незалежно від наявності чи відсутності рахунка на оплату.

Також викладено в новій редакції п. 12.10 договору, згідно з яким договір вступає в силу з 00 годин 00 хвилин 01.02.2018 та діє до 23 годин 59 хвилин 31.12.2019, а в частині проведення оплати покупцем до повного виконання покупцем своїх зобов`язань.

Також сторонами укладено до договору додаткові угоди №2 від 24.09.2018 та №3 від 26.12.2018, №4 від 09.10.2019, №5 від 16.12.2019, №6 від 16.12.2020, №7 від 15.03.2021, №7/1 від 31.12.2021, №8 від 20.01.2022.

Додатковою угодою №3 від 26.12.2018 сторони доповнили п. 12.10 договору умовою про те, що зобов`язання постачальника з поставки ТС-1, JET A-1 та/або РТ припиняються у момент поставки палива в кількості, зазначеній у п. 3.2 договору, незалежно від дати такої поставки.

Додатковою угодою №5 від 16.12.2019 збільшено строк дії договору в п. 12.10 договору до 23 годин 59 хвилин 31.12.2020.

Додатковою угодою №6 від 16.12.2020 збільшено строк дії договору в п. 12.10 договору до 23 годин 59 хвилин 31.12.2021.

Додатковою угодою №7/1 від 31.12.2021 збільшено строк дії договору в п. 12.10 договору по 31.12.2022.

На виконання договору в період з 01.02.2022 по 24.02.2022 позивач здійснив поставку відповідачу палива для реактивних двигунів на підставі видаткових ордерів, що оформлено видатковими накладними, які підписані сторонами.

За період з 01.02.2022 по 16.05.2022 сторони підписали акт звірки взаємних розрахунків, згідно з яким заборгованість відповідача на користь позивача за договором склала 6281102,12 грн. В акті звірки враховані поставки за період з 01.02.2022 по 24.02.2022 н суму 7461027,66 грн. та оплати за період з 01.02.2022 по 13.05.2022 на суму 7533590,36 грн.

У зв`язку з наявністю заборгованості за поставлене паливо позивач звернувся до відповідача з претензією вих. №01/104 від 19.05.2022 про сплату заборгованості в сумі 6281102,12 грн.

У відповіді на претензію вих. №АК-1108 від 03.06.2022 відповідач послався на введений з 24.02.2022 воєнний стан та лист Торгово-промислової палати України про засвідчення форс-мажорних обставин у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Гарантував здійснення погашення заборгованості до кінця року.

Після цього відповідачем були здійснені оплати за паливо в сумі 61385,95 грн. платіжним дорученням №6709 від 08.06.2022, в сумі 72749,03 грн. платіжним дорученням №6742 від 01.07.2022, в сумі 81326,72 грн. платіжним дорученням №6743 від 01.07.2022, в сумі 218030,64 грн. платіжним дорученням№6746 від 05.07.2022, в сумі 214672,64 грн. платіжним дорученням №6768 від 14.07.2022, в сумі 207429,48 грн. платіжним дорученням №6785 від 22.07.2022.

Крім того, були здійснені оплати 18.08.2022 в сумі 200363,26 грн., 29.08.2022 в сумі 309758,81 грн., 26.09.2022 в сумі 106935,34 грн., 181.01.2022 в сумі 62428,60 грн., 18.10.2022 в сумі 61967,98 грн., 16.11.2022 в сумі 116612,55 грн., що підтверджується випискою по рахунку позивача.

За період з 01.03.2022 по 11.01.2023 сторони підписали акт звірки взаємних розрахунків за договором, в якому відобразили вищезазначені оплати та підтвердили наявність заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 4567441,12 грн.

Після цього відповідач платіжним дорученням №7078 від 18.01.2023 оплатив за паливо суму 97106,66 грн.

Таким чином, залишок заборгованості за поставлене паливо склав 4470334,46 грн., що також підтвердив відповідач у відзиві на позов.

Відповідно до зменшених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 5680519,08 грн., з яких 4470334,46 грн. сума основного боргу, 653507,62 грн. пеня, 59369,83 грн. - 3% річних, 497307,17 грн. інфляційні втрати.

Спірні правовідносини є господарськими та врегульовані договором №6-18 від 01.02.2018.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу норми ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 7.1 договору в реакції додаткової угоди №1 від 17.09.2018 оплата палива здійснюється не пізніше 30 календарних днів з моменту поставки палива за даним договором.

В порушення зазначених умов відповідач не оплатив паливо на суму 4470334,46 грн., внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 4470334,46 грн.

Відповідач не надав доказів сплати заборгованості та підтвердив у відзиві, що станом на 01.02.2023 за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 4470334,46 грн.

Посилання відповідача на неподання позивачем доказів надсилання відповідачу рахунків на оплату не звільняє відповідача від зобов`язань з оплати палива, оскільки за умовами п. 7.1 договору в реакції додаткової угоди №1 від 17.09.2018 зобов`язання покупця щодо оплати отриманого палива виникають з моменту поставки незалежно від наявності чи відсутності рахунка на оплату.

Посилання відповідача у відповіді на претензію на форс мажорні обставини не звільняє відповідача від обов`язку сплатити суму основного боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Виходячи з наведених норм, наявність форс-мажорних обставин є підставою для звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язання, а не від обов`язку виконання основного зобов`язання.

Лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 щодо засвідчення форс-мажорних обставин адресований «всім, кого він стосується». Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Воєнний стан на території України не означає, що відповідач не може здійснювати статутну діяльність та набувати кошти. Відповідач не підтвердив у встановленому порядку настання форс-мажорних обставин саме для спірного випадку невиконання зобов`язання.

За таких обставин суд задовольнив позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 4470334,46 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення оплати палива позивач нарахував 3% річних за період з 01.04.2022 по 24.07.2022 в сумі 59369,83 грн. та інфляційні втрати за період з 01.04.2022 по 30.06.2022 в сумі 497307,17 грн.

Вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у сумі 497307,17 грн. визнані судом обґрунтованими.

При розрахунку 3% річних позивач включив у період прострочення дні оплат (зменшив суми боргу з урахуванням часткових оплат не в день оплати, а з наступного дня). У зв`язку з цим суд здійснив перерахунок 3% річних в межах заявленого періоду розрахунку з урахуванням днів часткових оплат за період з 01.04.2022 по 24.07.2022. За розрахунком суду з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних у сумі 59240,18 грн. У стягненні 3% річних в сумі 129,65 грн. суд відмовляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України визначено штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.3 договору передбачено, що у випадку порушення покупцем строків здійснення оплат, передбачених договором, покупець зобов`язаний сплатити пеню від суми простроченої оплати в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, за кожний день прострочення оплати.

За прострочення оплати позивач на підставі п. 8.3 договору нарахував пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 01.04.2022 по 24.07.2022 в сумі 653507, 62 грн.

При розрахунку пені позивач включив у період прострочення дні оплат (зменшив суми боргу з урахуванням часткових оплат не в день оплати, а з наступного дня).

У зв`язку з цим суд здійснив перерахунок пені в межах заявленого періоду розрахунку з урахуванням днів часткових оплат за період з 01.04.2022 по 24.07.2022. За розрахунком суду з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 651939,96 грн. У стягненні пені річних в сумі 1567,66 грн. суд відмовляє.

Таким чином, позовні вимоги задоволені судом частково.

За розгляд зменшених позовних вимог про стягнення 5680519,08 грн. відповідно до пп.1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, що складає 85207,79 грн.

При поданні позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 99535,39 грн. платіжним дорученням №4152 від 08.08.2022. Судовий збір зараховано до Державного бюджету. Переплата становить 14327,60 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за розгляд позовних вимог покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог: на відповідача в сумі 85182,33 грн., на позивача в сумі 25,46 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI Про судовий збір в разі зменшення позовних вимог сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Позивачем заявлено клопотання про повернення судового збору в сумі 14327,59 грн.

Враховуючи викладене, суд ухвалив повернути позивачу з Державного бюджету судовий збір у сумі 14327,59 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства МОТОР СІЧ (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 15, ідентифікаційний код 14307794) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЛЮКС КРАЇНА (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 20-В, офіс 1037, ідентифікаційний код 39237508) основний борг у сумі 4470334,46 грн. (чотири мільйони чотириста сімдесят тисяч триста тридцять чотири грн. 46 коп.), пеню в сумі 651939,96 грн. (шістсот п`ятдесят одна тисяча дев`ятсот тридцять дев`ять грн. 96 коп.), 3% річних у сумі 59240,18 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті сорок грн. 18 коп.), інфляційні втрати в сумі 497307,17 грн. (чотириста дев`яносто сім тисяч триста сім грн. 17 коп.) та витрати зі сплати судового збору в сумі 85182,33 грн. (вісімдесят п`ять тисяч сто вісімдесят дві грн. 33 коп.).

Видати судовий наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повернути позивачу з Державного бюджету України судовий збір в сумі 14327,59 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 07.04.2023.

Суддя М.В. Мірошниченко