ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/772/22

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги

- Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського»

- Фізичної особи-підприємця Салосіної Тетяни Олександрівни

на рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2022, повний текст рішення складено та підписано 19.12.2022, м. Одеса, суддя суду першої інстанції Рога Н.В.

по справі №916/772/22

за позовом: Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського»

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Салосіної Тетяни Олександрівни

за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

про стягнення

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

Державний заклад «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Салосіної Тетяни Олександрівни про стягнення заборгованості у розмірі 143 038 грн 91 коп., яка складається з заборгованості з орендної плати у розмірі 70 570 грн 60 коп.; заборгованості з земельного податку у розмірі 64 570 грн 50 коп.; заборгованості за житлово-комунальні послуги 7 897 грн 75 коп. та штрафних санкцій у розмірі 15 670 грн 85 коп.

11 липня 2022 року до Господарського суду Одеської області надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з ФОП Салосіної Т.О. заборгованість у розмірі 157 489 грн 27 коп., штрафні санкції у розмірі 16 525 грн 77 коп.

12 серпня 2022 року до Господарського суду Одеської області надійшла заява ДЗ «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського» про часткову зміну підстав позову, відповідно до якої позивач зазначив, що первісні позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 70 570 грн 60 коп. складаються з безпосередньо заборгованості по орендній платі у розмірі 9 813 грн 33 коп. та заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 60 7257 грн 33 коп., у зв`язку з чим змінюються підстави розрахунку позовних вимог в цій частині.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.12.2022 позов Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського» до Фізичної особи-підприємця Салосіної Тетяни Олександрівни про стягнення заборгованості у розмірі 157 489 грн 27 коп., штрафних санкцій у розмірі 16 525 грн 77 коп. задоволено частково; стягнуто з Фізичної особи-підприємця Салосіної Тетяни Олександрівни на користь Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського» заборгованість з ПДВ у розмірі 44 979 грн 08 коп., пеню у розмірі 3 596 грн 44 коп., штраф 3 147 грн 12 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 грн.; в решті позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення орендної плати, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідачки відсутня заборгованість з орендної плати за період з квітня 2021 року по червень 2022 року, адже відповідачкою сплачено авансовий платіж у розмірі 25 600 грн. на користь позивача. Окрім того, з 24.02.2022 ФОП Салосіна Т.О. звільнена від сплати орендної плати за користування державним нерухомим майном - мостінням на території навчального корпусу №7 (інв. №), загальною площею 691,64 кв.м, . за адресою: м. Одеса, вул. О.Невського, 39.

Частково задовольняючи позов у частині стягнення ПДВ, суд першої інстанції виходив з того, що ФОП Салосіна була зобов`язана сплачувати ПДВ на орендну плату, розрахований на загальний розмір орендної плати на підставі положень п.п. 3.1., 3.4. незмінюваних умов Договору. В той же час, суд першої інстанції вказав, що розрахунок ПДВ, наданий позивачем, не є вірним та за підрахунком суду за ФОП Салосіною Т.О. рахується заборгованість з ПДВ у розмірі 44 979 грн 08 коп.

Суд першої інстанції також вказав, що позовні вимоги щодо стягнення пені та штрафу підлягають частковому задоволенню, а саме в частині нарахування пені та штрафу на суму заборгованості з ПДВ.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення відшкодування послуг, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження об`єму та вартості спожитих ФОП Салосіною Т.О. енергоносіїв та комунальних послуг, а додатковий договір не містить порядку розрахунку вказаних витрат у відсотковому співвідношенні у разі відсутності відокремлених приладів обліку комунальних послуг.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості з земельного податку, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не доведено наявність у ФОП Салосіної Т.О. обов`язку з відшкодування земельного податку, адже відшкодування земельного податку не входить до предмету Додаткового договору.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги ДЗ «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського» та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського» на рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2022 по справі №916/772/22.

Позивач погоджується із висновками суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача заборгованості за сплату ПДВ та штрафних санкцій, проте вважає, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у стягненні земельного податку та житлового-комунальних послуг.

Позивач вказує, що матеріали справи містять докази нарахування та сплати ним земельного податку до бюджету. Відповідно, Державним закладом «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К. Д. Ушинського» було доведено обов`язок ФОП Салосіної Т.О. відшкодувати сплачений земельний податок.

Позивач також вказує, що у період розгляду справи у суді першої інстанції ФОП Салосіною Т.О. було оплачено наявну заборгованість за житлово-комунальні послуги, що підтверджується квитанціями наявними у матеріалах справи, а фактичне виконання, навіть часткове, відповідачем обов`язків за Додатковим договором свідчить про його визнання.

Керуючись викладеним вище, позивач просить рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2022 року у справі 916/772/22 скасувати частково і ухвалити нове рішення, у відповідній частині задовольнити позовну вимогу Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К. Д. Ушинського» щодо стягнення земельного податку у розмірі 76204,86 грн.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу ДЗ «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського»

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив ФОП Салосіної Т.О. на апеляційну скаргу Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського» на рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2022 по справі №916/772/22.

Відповідач вказав, що додатковий договір не містить умов порядку розрахунку витрат енергоносіїв та комунальних послуг у відсотковому співвідношенні у разі відсутності відокремлених приладів обліку комунальних послуг. Отже, умова відповідного договору про наявність обов`язку з відшкодування вартості спожитих Відповідачем енергоносіїв та комунальних послуг є опосередкованою. Крім того, позивачем не було надано доказів до позовної заяви на підтвердження об`єму та вартості спожитих Відповідачем енергоносіїв та комунальних послуг, а також підтверджень щодо фактично понесених Апелянтом витрат.

Відповідач також вказав, що він є платником єдиного податку III групи, тому звільняється від сплати податку на додану вартість та земельного податку.

Керуючись викладеним вище, відповідач просить залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області по справі № 916/772/22 від 08.12.2022 року в частині відмови у задоволені вимог про стягнення земельного податку та житлового-комунальних послуг без змін.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Салосіної Тетяни Олександрівни та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Салосіної Тетяни Олександрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2022 по справі №916/772/22.

Відповідач зазначила, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що Державний заклад «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д. Ушинського» є платником ПДВ. Крім того, відсутні докази того, що позивач сплачував відповідний податок на додану вартість за господарські операції (договір оренди), який укладений між позивач та відповідачем, адже відсутня реєстрація відповідних податкових накладних.

Відповідач вказує, що вона ФОП Салосіна Т.О. звільнена від сплати податку на додану вартість і відповідно стягувати з неї суму відповідного податку є неможливим.

Окрім того, відповідач зазначає, що штраф та пеня можуть бути нараховані тільки у разі порушення господарського зобов`язання, а у зв`язку з тим, що сума ПДВ не входить до ціни договору, а нараховуються окремо, то відповідно її несплата не тягне за собою порушенням умов господарського зобов`язання.

Керуючись викладеним вище, відповідач просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області по справі № 916/772/22 в частині задоволення позовних вимог та постановити нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу ФОП Салосіної Т.О.

15.03.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Салосіної Тетяни Олександрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2022 по справі №916/772/22.

Позивач зазначає, що в матеріалах справи наявне свідоцтво про реєстрацію університету платником ПДВ. У матеріалах справи також наявні докази нарахування та сплати податків.

Позивач вказав, що доводи відповідача щодо того, що вона звільнена від сплати ПДВ не можуть підлягати врахуванню, адже згідно Договору на неї не покладається обов`язок ставати платником ПДВ, а лише обов`язок сплачувати ПДВ у складі отримуваної послуги.

Керуючись викладеним вище, позивач просить апеляційну скаргу ФОП Салосіної Т.О. на рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2022 залишити без задоволення.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/772/22 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді Таран С.В., Поліщук Л.В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.01.2023.

На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи № 916/772/22 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського» на рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2022 по справі №916/772/22 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/772/22.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Салосіної Тетяни Олександрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2022 по справі №916/772/22 - залишено без руху; встановлено Фізичній особі-підприємцю Салосіній Тетяні Олександрівні строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження адвоката Племениченко Г.В. на представництво інтересів Фізичної особи-підприємця Салосіної Тетяни Олександрівни у Південно-західному апеляційному господарському суді протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали; роз`яснено Фізичній особі-підприємцю Салосіній Тетяні Олександрівні, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

30.01.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ФОП Салосіної Тетяни Олександрівни надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої було додано ордер ВН №1164042, відповідно до даного ордера адвокат Племениченко Г.В. надає правничу допомогу ФОП Салосіній Т.О. у Південно-західному апеляційному господарському суді. Таким чином, недоліки апеляційної скарги було усунуто.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Салосіної Тетяни Олександрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2022 по справі №916/772/22; розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Салосіної Тетяни Олександрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2022 по справі №916/772/22 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 27.02.2023.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2023 апеляційну скаргу Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського» на рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2022 по справі №916/772/22 - залишено без руху; встановлено Державному закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського» строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів 1) сплати судового збору у сумі 3 915,34 грн. 2) направлення апеляційної скарги листом з описом вкладення на адресу ФОП Салосіної Т.О. та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали; роз`яснено Державному закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського», що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського» надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги. До даної заяви було додано докази сплати судового збору у сумі 3 915,34 грн. та направлення апеляційної скарги листом з описом вкладення на адресу ФОП Салосіної Т.О. та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях. Таким чином, недоліки апеляційної скарги було усунуто.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2023 поновлено Державному закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського» строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2022 по справі №916/772/22; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського» на рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2022 по справі №916/772/22; об`єднано апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця Салосіної Тетяни Олександрівни та Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського» в одне провадження для сумісного розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 15.03.2023; зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2022 по справі №916/772/22.

Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали апеляційного господарського суду від 02.02.2023, якою відкрито апеляційне провадження у справі №916/772/22, направлялася на адресу сторін у справі засобами поштового зв`язку у встановленому законом порядку та була отримана позивачем 10.02.2023, відповідачем 05.03.2023, третьою особою 15.02.2023.

Тобто учасники справи були повідомлені належним чином про розгляд апеляційним господарським судом апеляційної скарги в письмовому провадженні без виклику сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом.

12.04.2021 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (Орендодавець), ДЗ «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського» (Балансоутримувач) та ФОП Салосіною Т.О. (Орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №56, відповідно до якого Орендодавець і Балансоутримувач передають, а Орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у пункті 4 Умов, вартість якого становить суму, визначену у пункті 6 Умов.

Вказаний Договір укладено за результатами закупівлі у електронній системі закупівель ProZorro UA-PS-2021-02-23-00008-2.

За умовами даного Договору об`єктом оренди є мостіння на території навчального корпусу №7 (інв.№), загальною площею 691,64 кв.м., за адресою м. Одеса, вул. О. Невського, 39.

У відповідності до п.2.1. незмінюваних умов Договору Орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання-передачі майна. Акт приймання-передачі підписується між Орендарем і Балансоутримувачем одночасно з підписанням цього договору. Акт приймання-передачі майна в оренду та акт повернення майна з оренди складаються за формою, що розробляється Фондом державного майна і оприлюднюється на його офіційному веб-сайті.

У відповідності до п.3.1. незмінюваних умов Договору Орендна плата становить суму, визначену у п.9 Умов. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

До складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у тому числі: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо), а також компенсація витрат Балансоутримувача за користування земельною ділянкою. Орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених із Балансоутримувачем та/або безпосередньо з постачальниками комунальних послуг в порядку, визначеному пунктом 6.5 цього договору.

Згідно п.3.2 незмінюваних умов Договору якщо орендна плата визначена за результатами аукціону, орендна плата за січень- грудень року оренди, що настає за роком, на який припадає перший місяць оренди, визначається шляхом коригування орендної плати за перший місяць оренди на річний індекс інфляції року, на який припадає перший місяць оренди. Орендна плата за січень-грудень третього року оренди і кожного наступного календарного року оренди визначається шляхом коригування місячної орендної плати, що сплачувалась у попередньому році, на річний індекс інфляції такого року.

Відповідно до п.3.3 незмінюваних умов Договору Орендар оплачує орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні, визначеному п.16 Умов, щомісяця: до 15 числа поточного місяця оренди для орендарів, які отримали майно в оренду за результатами аукціону.

Так, згідно п.16 Умов Договору Орендар сплачує Балансоутримувачу 50% орендної плати.

За умовами п. 3.4 незмінюваних умов Договору Орендар сплачує орендну плату на підставі рахунків Балансоутримувача. Балансоутримувач виставляє рахунок на загальну суму орендної плати із зазначенням частини орендної плати, яка сплачується на рахунок Балансоутримувача, і частини орендної плати, яка сплачується до державного бюджету. Податок на додану вартість нараховується на загальну суму орендної плати. Орендар сплачує Балансоутримувачу належну йому частину орендної плати разом із податком на додану вартість, нарахованим на загальну суму орендної плати. Балансоутримувач надсилає Орендарю рахунок не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати платежу. Протягом п`яти робочих днів після закінчення поточного місяця оренди Балансоутримувач передає Орендарю акт виконаних робіт на надання орендних послуг разом із податковою накладною за умови реєстрації Орендаря платником податку на додану вартість.

Згідно п.9.1. змінюваних умов Договору місячна орендна плата, визначена за результатами проведення аукціону становить 25 600 грн без ПДВ.

У п.9.2. змінюваних умов Договору встановлено, що витрати на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг Орендарю згідно укладених із постачальниками комунальних послуг договорів на постачання відповідних комунальних послуг, що передбачено п.6.5. Договору.

Відповідно до п.п. 3.5.-3.6. незмінюваних умов Договору в день укладення цього договору або до цієї дати Орендар сплачує орендну плату за кількість місяців, зазначену у пункті 10 Умов (авансовий внесок з орендної плати), на підставі документів, визначених у пункті 3.6 цього договору. Якщо цей договір укладено за результатами проведення аукціону, то підставою для сплати авансового внесок з орендної плати є протокол про результати електронного аукціону.

Згідно п.10.1. змінюваних умов Договору розмір авансового внеску орендної плати становить 2 місячні орендні плати, а саме: 51 200 грн без податку на додану вартість.

Відповідно до п. 3.7. Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується Орендодавцем (в частині, належній державному бюджету) та/або Балансоутримувачем (в частині, належній Балансоутримувачу). Орендодавець і Балансоутримувач можуть за домовленістю звернутися із позовом про стягнення орендної плати та інших платежів за цим договору. Сторона, в інтересах якої подається позов, може комплексувати іншій стороні судові і інші витрати, пов`язані з поданням позову.

Відповідно до п 3.9 Договору надміру сплачена сума орендної плати, що надійшла до бюджету або Балансоутримувачу, підлягає в установленому порядку зарахуванню в рахунок майбутніх платежів, а у разі неможливості такого зарахування у зв`язку з припиненням орендних відносин - поверненню Орендарю. Сума орендної плати, сплаченої авансом відповідно до п. 3.5 цього Договору, підлягає зарахуванню в рахунок сплати орендної плати за перші місяці оренди, після підписання акта приймання-передачі майна.

У п.6.5. незмінюваних умов Договору сторони домовились, що протягом п`яти робочих днів з дати укладення цього договору Балансоутримувач зобов`язаний надати Орендарю для підписання: два примірники договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг Орендарю відповідно до примірного договору, затвердженого наказом Фонду державного майна, та/або проекти договорів із постачальниками комунальних послуг, якщо стосовно об`єкта оренди такими постачальниками комунальних послуг відкриті окремі особові рахунки або якщо окремі особові рахунки були відкриті на попереднього користувача Майном.

Орендар зобов`язаний протягом десяти робочих днів з моменту отримання примірників договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг Орендарю: підписати і повернути Балансоутримувачу примірник договору; або подати Балансоутримувачу обґрунтовані зауваження до сум витрат, які підлягають відшкодуванню Орендарем за договором.

Орендар зобов`язаний протягом десяти робочих днів з моменту отримання від Балансоутримувача відповіді на свої зауваження, яка містить документальні підтвердження витрат, які підлягають відшкодуванню Орендарем, підписати і повернути Балансоутримувачу примірник договору.

Відповідно до п. 11.4. незмінюваних умов Договору, стягнення заборгованості з орендної плати, пені та неустойки (за наявності), передбачених цим договором, може здійснювати на підставі рішення суду. Стягнення заборгованості з оплати орендної плати відповідно до частини шостої статті 17 Закону може здійснюватися в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

У відповідності до п.12.1 незмінюваних умов Договору цей договір укладено на строк, визначений у пункті 12 Умов. Перебіг строку договору починається з дня набрання чинності цим договором. Цей договір набирає чинності в день його підписання сторонами (нотаріального посвідчення, якщо відповідно до законодавства договір підлягає нотаріальному посвідченню). Строк оренди за цим Договором починається з дати підписання акта приймання-передачі і закінчується датою припинення цього Договору.

Згідно п.12.1 змінюваних умов Договору строк його дії 5 років з дати набрання чинності цим Договором.

В матеріалах справи також міститься Додатковий договір б/д до п.6.5. діючого договору від 14.04.2021р. №56 на оплату за відшкодування вартості комунальних послуг та земельного податку між Балансоутримувачем ДЗ «Південноукраїнським національним педагогічним університетом ім. К.Д.Ушинського» та Орендатором ФОП Салосіна Тетяна Олександрівна, укладений між Балансоутримувачем та Орендарем. (преамбула додаткового договору)

Відповідно до п. 1.1. Додаткового договору, предметом договору є відшкодування Орендарем витрат, які поніс Балансоутримувач, за спожиті Орендарем енергоносії та комунальні послуги за адресою: м. Одеса, вул. Олексанлра Невського,39.

Відповідно до п. 2.1. Додаткового договору, Балансоутримувач ДЗ «Південноукраїнським національним педагогічним університетом ім. К.Д.Ушинського» зобов`язаний до 12 числа наступного місяця надати орендарю ФОП Салосіна Тетяна Олександрівна рахунок згідно розрахунку за відшкодування вартості комунальних послуг та земельного пдатку на пропорційну зайняту площу. Орендар зобов`язаний у повному обсязі ці послуги відшкодувати (сплатити).

Відповідно до п. 2.3. Додаткового договору, плата за комунальні послуги та земельний податок перераховані Орендарем несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується Балансоутримувачем у співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до акта приймання-передачі державного майна від 14.04.2021 Орендарю передано в строкове платне користування об`єкт нерухомого майна: мостіння на території навчального корпусу №7 (інв. №), загальною площею 691,64 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. О.Невського, 39.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового рішення в частині, виходячи з таких підстав.

Частиною першою пунктом першим частини другої статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до частини першої статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з положень ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Отже, виходячи з зазначених положень законодавства, правовідносини, що виникли між сторонами за Договором, є орендними.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 9 813,33 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначалося вище, п.п.3.1 3.12. незмінюваних умов Договору врегульовано питання орендної плати.

Крім того, у п.3.9. незмінюваних умов Договору визначено, що надміру сплачена сума орендної плати, що надійшла до бюджету або Балансоутримувачу, підлягає в установленому порядку зарахуванню в рахунок майбутніх платежів, а у разі неможливості такого зарахування у зв`язку з припиненням орендних відносин поверненню Орендарю. Сума орендної плати, сплаченої авансом відповідно до пункту 3.5 цього договору, підлягає зарахуванню в рахунок сплати орендної плати за перші місяці оренди після підписання акта приймання-передачі майна.

З матеріалів справи вбачається та не спростовується сторонами, що ФОП Салосіною Т.О. сплачено авансовий платіж у розмірі 51 200 грн відповідно до платіжного доручення №СВ04813826/1 від 14.04.2021.

Отже, враховуючи співвідношення розподілу орендної плати за Договором, відповідачкою сплачено авансовий платіж у розмірі 25 600 грн на користь позивача.

Відповідно до інформації щодо нарахування та сплати орендної плати за Договором, наданої позивачем, розмір орендної плати за квітень 2021 року становить 7 253 грн 33 коп., за травень 2021 12 800 грн.

Таким чином, керуючись п.3.9. незмінюваних умов Договору, авансовий платіж у розмірі 25 600 грн зараховується в рахунок сплати орендної плати за квітень 2021 року та травень 2021 року.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неналежність зарахування авансового платіжу у розмірі 25 600 грн. в рахунок погашення заборгованості з ПДВ, як зазначено позивачем у позовній заяві.

Щодо орендної плати, нарахованої за березень 2022, суд першої інстанції вірно зазначив, що 27.05.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану», якою постановлено на період воєнного стану, але у будь-якому разі не довше ніж до 30 травня 2022 року, за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24 лютого 2022 року або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 року або раніше, звільняються від орендної плати орендарі, які використовують майно, розміщене на територіях Кіровоградської, Дніпропетровської, Житомирської, Одеської областей.

Таким чином, з наведеного вбачається, що з 24.02.2022 ФОП Салосіна Т.О. звільнена від сплати орендної плати за користування державним нерухомим майном - мостінням на території навчального корпусу №7 (інв. №), загальною площею 691,64 кв.м, за адресою: м. Одеса, вул. О.Невського, 39.

На підставі вищенаведеного, враховуючи систематичне внесення орендної плати за Договором, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що за відповідачкою відсутня заборгованість з орендної плати за період з квітня 2021 року по червень 2022 року, у зв`язку з чим позовна вимога щодо стягнення з ФОП Салосіної Т.О. заборгованості з орендної плати задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про стягнення ПДВ, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно п.п. «б» п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників ПДВ з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст.186 Кодексу.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку (пункт 188.1 ст. 188 Кодексу).

З числа об`єктів оподаткування відповідно до п.п. 196.1.15 п.196.1 ст.196 Податкового кодексу України виключені операції з оплати орендної плати чи концесійного платежу за договорами відповідно оренди чи концесії цілісного майнового комплексу державного чи комунального підприємства (його структурного підрозділу), якщо орендодавцями чи концесієдавцями за договорами виступають органи державної влади чи органи місцевого самоврядування, а платежі відповідно до закону зараховуються до Державного бюджету України або місцевого бюджету.

Таким чином, послуги з надання орендодавцем державного майна в оренду є об`єктом оподаткування ПДВ, незалежно від того, чи розподіляє орендар суму орендної плати, чи перераховує її на рахунок орендодавця в повному обсязі (крім операцій, визначених підпунктом 196.1.15 пункту 196.1 статті 196 Податкового кодексу України).

На дату виникнення податкових зобов`язань з ПДВ орендодавець (незалежно від того, чи розподіляє орендар суму орендної плати чи перераховує її на рахунок орендодавця в повному обсязі) складає податкову накладну на всю суму орендної плати, передбачену договором оренди, без урахування витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна та комунальних послуг і енергоносіїв.

Податкова накладна, складена орендодавцем при наданні послуг з оренди державного майна та зареєстрована в ЄРПН, є підставою для включення орендарем суми ПДВ, зазначеної у такій податковій накладній, до складу податкового кредиту.

З огляду на викладене вище, враховуючи визначений Податковим кодексом України порядок нарахування ПДВ, та встановлений п.п. 3.1., 3.4. незмінюваних умов Договору обов`язок Орендаря сплачувати ПДВ, нарахований на загальний розмір орендної плати, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ФОП Салосіна була зобов`язана сплачувати ПДВ на орендну плату, розрахований на загальний розмір орендної плати.

Щодо посилань відповідачки на наявність в протоколі електронного аукціону №UA-PS-2021-02-23-000008-2 примітки про розмір орендної плати без урахування ПДВ, колегія суддів зазначає, що Договір оренди №56, укладений між сторонами у справі, відповідає Типовому договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності, затвердженого Наказом Фонду державного майна України 23.08.2000 №1774.

Крім того, в порядку, визначеному ч.9 ст.13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020р. №483 «Деякі питання оренди державного та комунального майна», учасник аукціону має право відмовитися від підписання договору оренди за результатами аукціону.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, представником відповідачки Салосіним Олександром, який діяв на підставі Довіреності №1657 від 15.12.2020, підписано Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №56 в інтересах ФОП Салосіної Т.О. без протоколу розбіжностей.

Тобто відповідачка самостійно взяла на себе обов`язок сплачувати ПДВ, нарахований на загальний розмір орендної плати. Тому абсолютно безпідставними є посилання на те, що ФОП Салосіна Т.О. звільнена від сплати податку на додану вартість і відповідно стягувати з неї суму відповідного податку є неможливим.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розрахунок ПДВ, наданий позивачем, є не вірним. Суд апеляційної інстанції перевіривши розрахунок суду першої інстанції, доходить до аналогічного висновку, за ФОП Салосіною Т.О. рахується заборгованість з ПДВ у розмірі 44 979 грн 08 коп., яка складається з ПДВ за травень 2021 року у розмірі 2 474 грн 66 коп., за період з червня по грудень 2021 року по 5 120 грн (20% з орендної плати у розмірі 25 600 грн) щомісяця, за січень 2022 року у розмірі 5 632 грн (20% з орендної плати у розмірі 28 160 грн), за лютий 2022 року 1 032 грн 42 коп. (20% з орендної плати у розмірі 21 589 грн 18 коп., розрахованої з 01.02.2022 по 23.02.2022 з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634) та за червень 2022 року у розмірі 2 816 грн.

На підставі зазначеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовної вимоги щодо стягнення заборгованості з ПДВ у розмірі 44 979,08 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості з комунальних послуг та земельного податку, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що до складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту і технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у тому числі: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо), а також компенсація витрат Балансоутримувача за користування земельною ділянкою. Орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених із Балансоутримувачем та/або безпосередньо з постачальниками комунальних послуг в порядку, визначеному пунктом 6.5 цього договору.

При цьому, у відповідності до п.2.1. Додаткового договору Балансоутримувач - ДЗ «Південноукраїнським національним педагогічним університетом ім. К.Д. Ушинського» зобов`язаний до 12 числа наступного місяця надати Орендарю - ФОП Салосіній Т.О. рахунок згідно розрахунку за відшкодування вартості комунальних послуг та земельного податку на пропорційно зайняту площу. Орендар зобов`язаний у повному обсязі ці послуги відшкодувати (сплатити).

Згідно п.2.2 Додаткового договору розмір вартості комунальних послуг та земельного податку, підлягають перерахунку у разі змін чинного законодавства. Методики її розрахунку, змін цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Дослідивши вказаний Додатковий договір, суд дійшов висновку, що зміст його положень передбачає відшкодування Орендарем суми експлуатаційних витрат, які поніс Балансоутримувач у зв`язку з обслуговуванням та утриманням майна. Оскільки плата за саму діяльність Балансоутримувача умовами договору не передбачена, то за своєю правовою природою зазначений договір має ознаки договору про безоплатне надання послуг.

Згідно зі ст.904 Цивільного кодексу України за договором про безоплатне надання послуг замовник зобов`язаний відшкодувати виконавцеві усі фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Обов`язок відшкодувати виконавцеві всі фактичні витрати, необхідні для виконання договору про безоплатне надання послуг, ґрунтується на презумпції відплатності договорів про надання послуг.

Під фактичними витратами слід розуміти грошові витрати або використання власних матеріалів і предметів виконавця з повним чи частковим їх споживанням, що здійснюються виконавцем для належного надання послуги. Тягар доведення відповідності понесених витрат, необхідних для виконання договору, лежить на виконавцеві. Виходячи з того, які витрати були понесені виконавцем (у грошовій чи натуральній формі), сторони за узгодженням можуть вирішити питання про відшкодування витрат у формі або грошової компенсації, або повернення речей такого самого роду і якості, відновлення їхніх властивостей. Оцінюючи фактично понесені витрати, слід враховувати тільки ті, які були необхідними для виконання укладеного договору.

Згідно з положеннями ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, з урахуванням системного аналізу змісту ст.ст. 629, 904 Цивільного кодексу України, зазначені норми у подібних правовідносинах слід застосовувати таким чином: за умови укладення сторонами договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, орендар має відшкодувати балансоутримувачу суми фактичних витрат, які поніс останній у зв`язку з обслуговуванням та утриманням орендованого майна. Тягар доведення відповідності понесених балансоутримувачем фактичних витрат, необхідних для виконання договору, покладається на балансоутримувача.

Вказаний висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.06.2021р. у справі №916/770/19.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що позивачем не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження об`єму та вартості спожитих ФОП Салосіною Т.О. енергоносіїв та комунальних послуг, надані до матеріалів справи рахунки на відшкодування комунальних послуг №2/2 від 11.03.2022, №3/2 від 07.04.2022, №5/1 від 08.06.2021, №6/1 від 06.07.2021 не є первинними документами, вони не підтверджують фактично понесені позивачем витрати та реальний обсяг спожитих відповідачем послуг.

В свою чергу, додатковий договір не містить порядку розрахунку вказаних витрат у відсотковому співвідношенні у разі відсутності відокремлених приладів обліку комунальних послуг.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості з комунальних послуг.

Що стосується компенсації земельного податку на підставі Додаткового договору, колегія суддів зазначає, що згідно ч.ч.1-4 ст.180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов`язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

В преамбулі Додаткового договору б/д до п.6.5. діючого договору від 14.04.2021 №56 вказано, що його укладено на оплату за відшкодування вартості комунальних послуг та земельного податку між Балансоутримувачем ДЗ «Південноукраїнським національним педагогічним університетом ім. К.Д.Ушинського» та Орендатором ФОП Салосіна Тетяна Олександрівна.

Відповідно до п. 1.1. Додаткового договору, предметом договору є відшкодування Орендарем витрат, які поніс Балансоутримувач, за спожиті Орендарем енергоносії та комунальні послуги за адресою: м. Одеса, вул. Олексанлра Невського,39.

Відповідно до п. 2.1. Додаткового договору, Балансоутримувач ДЗ «Південноукраїнським національним педагогічним університетом ім. К.Д.Ушинського» зобов`язаний до 12 числа наступного місяця надати орендарю ФОП Салосіна Тетяна Олександрівна рахунок згідно розрахунку за відшкодування вартості комунальних послуг та земельного податку на пропорційну зайняту площу. Орендар зобов`язаний у повному обсязі ці послуги відшкодувати (сплатити).

У даному випадку, колегія суддів вважає хибним посилання суду першої інстанції на те, що у п. 1.1. Додаткового договору відшкодування земельного податку не входить до його предмету, адже відповідні положення щодо обов`язку орендаря відшкодовувати земельний податок містяться як у преамбулі Додаткового договору, так і у п. 2.1., 2.2., 2.3. Додаткового договору.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що незважаючи на відсутність у пункті 1.1. Додаткового договору згадки про відшкодування земельного податку, умовами Додаткового договору врегульовано питання відшкодування земельного податку і орендар зобов`язаний відшкодувати на користь балансоутримувача суму сплаченого ним земельного податку.

На підтвердження понесених позивачем витрат зі сплати земельного податку в матеріалах справи міститься:

- платіжні доручення №1276 від 21.05.2021, №1352 від 17.06.2021, №1421 від 19.07.2021, №1465 від 16.08.2021, №1531 від 16.09.2021, №1595 від 12.10.2021, №1671 від 22.11.2021, №1743 від 17.12.2021, №1745 від 17.12.2021, №1848 від 18.02.2022, №1912 від 22.03.2022, №1952 від 20.04.2022;

- рахунки №12/1 від 21.12.2021, № 11/1 від 08.12.2021, №10/1 від 08.11.2021, №9/1 від 08.10.2021, №8 від 08.09.2021, №7/1 від 05.08.2021, №6/1 від 06.07.2021, №5/1 від 08.06.2021, №3/1 від 07.04.2022, №2/1 від 11.03.2022, № 1/1 від 11.02.2022;

- податкові декларації з плати за землю за 2021-2022 роки.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що матеріали справи містять докази нарахування та сплати позивачем земельного податку до бюджету. Відповідно Державним закладом «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К. Д. Ушинського» було із використанням належних та достовірних доказів доведено обов`язок ФОП Салосіної Т.О. відшкодувати сплачений земельний податок.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок земельного податку, що підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, колегія суддів зазначає, що він є вірним, обґрунтованим та арифметично правильним.

Таким чином за ФОП Салосіною Т.О. рахується заборгованість з земельного податку у розмірі 64 570 грн 50 коп., а саме за період з 14.04.2021 по 08.06.2021 у сумі 11 047,01 грн., за період з 09.06.2021 по 31.12.2021 у сумі 36 071,95 грн., за період 01.01.2022 по 31.03.2022 у сумі 17 451,54 грн.

В той же час, позивачем також було подано заяву про збільшення позовних вимог (вх. ГСОО 12832/22 від 11.07.2022), якою, зокрема, додана вимога про стягнення земельного податку за квітень-травень 2022 року у сумі 11 634,36 грн. В той же час, позивачем не було надано жодних доказів понесення витрат зі сплати земельного податку, зокрема, не надано платіжного доручення про оплату такого податку та не виставлено відповідачу рахунок на відшкодування даних витрат.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості з земельного податку за квітень-травень 2022 року у сумі 11 634,36 грн.

На підставі зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовної вимоги щодо стягнення заборгованості з земельного податку у розмірі 64 570,50 грн.

Посилання відповідача на те, що він не є платником земельного податку не приймаються колегією суддів до уваги, адже у даному випадку відповідач не сплачує земельний податок на підставі вимог податкового кодексу, а відшкодовує вже сплачений земельний податок балансоутримувачем земельної ділянки, яка знаходиться в оренді у відповідача. Такі зобов`язанні відповідача є договірними, він прийняв їх на себе підписавши Додатковий договір б/д до п.6.5. діючого договору від 14.04.2021р. №56.

Безпідставним також є висновок суду першої інстанції про те, що Додатковий договір до Договору оренди мав бути підписаний ДЗ «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського», ФОП Салосіною Т.О. та РВФДМУ по Одеській та Миколаївській областях, адже відповідно п.6.5. незмінюваних умов Договору, протягом п`яти робочих днів з дати укладення цього договору Балансоутримувач зобов`язаний надати Орендарю для підписання: два примірники договору про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг Орендарю.

Тобто сторони прямо узгодили, що договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого Майна та надання комунальних послуг Орендарю укладається між Балансоутримувачем та Орендарем.

У даному випадку РВ ФДМУ по Одеські та Миколаївській областях не несе будь-яких витрат на утримання предмету Договору оренди, тому не може бути стороною окремого договору про відшкодування таких витрат.

Щодо позовної вимоги про стягнення пені та штрафу, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У п.3.8. Договору сторони визначили, що на суму заборгованості Орендаря із сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ч.2 ст.231 ГПК України, відповідно до якої у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контакту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах, зокрема: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Однак, як зазначено вище, розмір пені, визначений ч.2 ст.231 ГПК України, підлягає застосуванню у випадках, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Натомість, враховуючи той факт, що Договором не визначено розмір штрафу за порушення зобов`язання за Договором, застосуванню підлягає розмір штрафу, визначений ч.2 ст.231 ГПК України.

Здійснивши розрахунок пені за ставкою, визначеною п.3.8. Договору, та штрафу у розмірі 7%, суд першої інстанції вірно встановив, що розмір пені становить 3 596,44 грн. та розмір штрафу становить 3 147,12 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення пені та штрафу підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, за результатами розгляду справи №916/772/22 колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ДЗ «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського», а саме в частині заборгованості з ПДВ у розмірі 44 979,08 грн., земельного податку у розмірі 64 570,50 грн., пені у розмірі 3 596,44 грн. та штрафу у розмірі 3 147,12 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку судом першої інстанції не було з`ясовано обставини, що мають значення для справи та наявна невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних щодо стягнення земельного податку у розмірі 64 570,50 грн. з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову у задоволенні апеляційної скарги відповідача, витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги ФОП Салосіної Т.О. покладаються на відповідачку.

Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги позивача на 84,73%, колегія суддів дійшла до висновку, що 84,73% витрат позивача на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги покладається на відповідача, а 15,27% покладається на позивача.

У зв`язку з частковим скасуванням рішення суду першої інстанції, колегія суддів також вважає за потрібне здійснити перерозподіл витрат зі сплати судового за подачу позовної заяви.

Керуючись статтями 269-271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Салосіної Тетяни Олександрівни на рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2022 по справі №916/772/22 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського» на рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2022 по справі №916/772/22 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Одеської області від 08.12.2022 по справі №916/772/22 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних про стягнення земельного податку у розмірі 64 570,50 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог про стягнення земельного податку у розмірі 64 570,50 грн.

Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції.

« 1.Позов Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського» до Фізичної особи-підприємця Салосіної Тетяни Олександрівни про стягнення заборгованості у розмірі 157 489,27 грн., штрафних санкцій у розмірі 16 525,77 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Салосіної Тетяни Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського» (65020, м. Одеса, вул. Старопортофранківська, буд.26, код ЄДРПОУ - 02125473) заборгованість з ПДВ у розмірі 44 979,08 грн., заборгованість зі сплати земельного податку у розмірі 64 570,50 грн., пеню у розмірі 3 596,44 грн., штраф 3 147,12 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 744,39 грн.

3. В решті позову відмовити.»

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Салосіної Тетяни Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державного закладу «Південноукраїнський національний педагогічний університет імені К.Д.Ушинського» (65020, м. Одеса, вул. Старопортофранківська, буд.26, код ЄДРПОУ - 02125473) витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 153,22 грн.

Зобов`язати Господарський суд Одеської області видати накази з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження» щодо вимог до виконавчого документа.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран