ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" квітня 2023 р. м. Київ Справа № 911/915/23

Суддя Д.Г.Заєць, розглянувши матеріали справи

За заявою Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства міста Ужгорода», Закарпатська обл., м. Ужгород

про видачу судового наказу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла заява Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства міста Ужгорода» №405 від 22.03.2023 року (вх. №795/23 від 28.03.2023) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КБК» заборгованості за Договором №259/259-20 від 27.11.2020 року про виконання робіт у сумі 35966,08 грн.

Розглянувши подану заяву судом встановлено наступне.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, судом встановлено, що у поданій до суду заяві про видачу судового наказу, в порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, не доведено наявними в матеріалах заяви доказами вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.

Так, в обґрунтування заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КБК» заборгованості за Договором №259/259-20 від 27.11.2020 року про виконання робіт у сумі 35966,08 грн. (далі Договір), заявник посилається на невиконання боржником зобов`язань в частині здійснення розрахунків за виконані роботи, у зв`язку з чим у боржника, за твердженням заявника, виникла заборгованість у сумі 35966,08 грн.

З матеріалів заяви вбачається, що між сторонами 27.11.2020 року укладено Договір №259/259-20 про виконання робіт, згідно умов п.1 якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати роботи з промивання, дезінфекції, випробування новозбудованої ділянки водопровідної мережі від ВК 15 до ВК 20 по вулиці пл. Ш. Петефі у м. Ужгороді та перепідключення її до існуючої мережі в рамках проекту «Реконструкція інженерних мереж на пл. Ш. Петефі в м. Ужгороді» за відповідну плату на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору, Вартість робіт за цим Договором встановлюється згідно з договірною ціною в сумі 35966,08 грн., в т.ч. ПДВ 5994,34 грн.

Згідно п. 3 Договору, строки виконання робіт складають 30 днів з дати підписання Договору до дати підписання Замовником Акту приймання виконаних будівельних робіт. Початок виконання робіт погоджується Сторонами з моменту підписання Договору і передачі Виконавцю проектно кошторисної документації.

Відповідно до п. 5 Договору, Замовник здійснює оплату за виконані роботи, передбачені даним договором, на підставі рахунку, виписаного відповідно до Акту приймання виконаних будівельних робіт, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця протягом трьох днів з моменту отримання рахунку.

Як зазначає заявник, ним свої зобов`язання щодо договору виконано належним чином, що підтверджується виставленим до оплати рахунком №СФ-0003843 від 27.11.2020 року (далі - Рахунок).

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором,- етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Матеріали справи не містять доказів фактичного виконання робіт за Договором, оскільки, до матеріалів справи не додано підписаних сторонами актів виконаних робіт або доказів надіслання підписаних в односторонньому порядку актів виконаних робіт боржнику.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що заявником у встановленому законом порядку не доведено факт наявності у боржника заборгованості за виконані роботи у тому розмірі, який заявлений до стягнення з боржника.

Стосовно надання заявником в якості доказу виконання робіт Рахунку на оплату, суд зазначає, що за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 року у справі №915/641/19.

Згідно ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 цієї частини; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення 35966,08 грн. на підставі п .п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 8, частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч.1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст. 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «Виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства міста Ужгорода» (88000, м. Ужгород, вул. Митна, 1, ) про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КБК» (08130, Київська обл., Києво Святошинський р-н., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська, 26, ) 35966,08 грн. заборгованості за Договором №259/259-20 від 27.11.2020 року про виконання робіт.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць