ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2023м. ДніпроСправа № 904/1984/22

у справі за первісним позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро

до ОСОБА_2 , м. Дніпро

про визнання дійсним попереднього договору купівлі-продажу корпоративних прав від 28 січня 2022 року; тлумачення п. 4.2 попереднього договору купівлі-продажу корпоративних прав від 28 січня 2022 року

за зустрічним позовом ОСОБА_2 , м. Дніпро

до ОСОБА_1 , м. Дніпро

про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу корпоративних прав від 28 січня 2022 року; визнання недійсним договору від 28 січня 2022 року № 1 купівлі-продажу частини частки ТОВ "Агрофірма Новокиївська"; стягнення 298 000 доларів США та 58 000 грн.; повернення частки у статутному капіталі продавцю

в об`єднаній справі за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро

до ОСОБА_2 , м. Дніпро

про визнання недійсним договору від 28 січня 2022 року № 1 купівлі-продажу частини частки ТОВ "Агрофірма Новокиївська"; повернення частки у статутному капіталі продавцю

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Юрченкові В.В.

Представники:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Іванчик П.В. ордер № 1152434 від 09.09.2022

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): Величко О.О. ордер № 1137383 від 05.09.2022

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Шульга В.С. ордер № 1140608 від 27.06.2022

РУХ СПРАВИ.

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним попереднього договору купівлі-продажу корпоративних прав від 28 січня 2022 року; тлумачення п. 4.2 попереднього договору купівлі-продажу корпоративних прав від 28 січня 2022 року.

Ухвалою від 25.07.2022 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання Фізичної особи ОСОБА_2 щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Ухвалою суду від 05.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 30.08.2022.

Ухвалою суду від 30.08.2022 відкладено підготовче засідання на 13.09.2022.

В підготовчому засіданні оголошено перерву до 27.09.2022.

Через канцелярію суду, 19.09.2022 надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про:

- визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу корпоративних прав від 28 січня 2022 року;

- визнання недійсним договору від 28 січня 2022 року № 1 купівлі-продажу частини частки ТОВ "Агрофірма Новокиївська";

- стягнення 298 000 доларів США та 58 000 грн., сплачених ОСОБА_2 на виконання попереднього договору купівлі-продажу корпоративних прав від 28 січня 2022 року та договору купівлі-продажу від 28 січня 2022 року № 1;

- повернення придбаної ОСОБА_2 частки у статутному капіталі ТОВ "Агрофірма Новокиївська" продавцю - ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 26.09.2022 прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано їх в одне провадження. Призначено підготовче засідання на 27.09.2022.

В підготовчому засіданні від 27.09.2022 оголошено перерву до 12.10.2022.

Ухвалою суду від 30.09.2022 заявлений ОСОБА_1 відвід судді Ніколенку М.О. у справі № 904/1984/22 визнано необґрунтованим. Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ніколенку М.О. у справі № 904/1984/22 передано на розгляд суду, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Ухвалою суду від 06.10.2022 відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 (адвоката Шульги В.С.) про відвід судді Ніколенка М.О. від розгляду справи №904/1984/22.

Ухвалою суду від 12.10.2022 первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним попереднього договору купівлі-продажу корпоративних прав від 28 січня 2022 року; тлумачення п. 4.2 попереднього договору купівлі-продажу корпоративних прав від 28 січня 2022 року - залишено без розгляду.

В підготовчому засіданні від 12.10.2022 оголошено перерву до 15.11.2022.

Ухвалою суду від 12.10.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 15.11.2022 об`єднано в одне провадження з передачею на розгляд судді Ніколенка М.О. справу №904/1984/22 зі справою № 904/3217/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав; стягнення 15% частини частки у статутному капіталі ТОВ "Агрофірма Новокиївська". Призначено підготовче засідання в об`єднаній справі на 14.12.2022.

Судове засідання, призначене на 14.12.2022, не відбулось внаслідок оголошення повітряної тривоги у м. Дніпро.

Ухвалою суду від 14.12.2022 відкладено підготовче засідання на 23.01.2023.

В підготовчому засіданні від 23.01.2023 оголошено перерву до 23.01.2023.

Ухвалою суду від 23.01.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 07.03.2023.

В судовому засіданні від 07.03.2023 оголошено перерву до 16.03.2023.

В судовому засіданні від 16.03.2023 оголошено перерву до 03.04.2023.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА (ЗА ПОЗОВОМ В ОБ`ЄДНАНІЙ СПРАВІ).

Позивач зазначив, що між ОСОБА_1 (надалі - продавець) та ОСОБА_2 (надалі - покупець) був укладений попередній договір купівлі-продажу корпоративних прав від 28 січня 2022 року (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, сторони зобов`язуються в майбутньому укласти договори купівлі - продажу корпоративних прав ТОВ "Агрофірма Новокиївська" (надалі - підприємство), за яким продавець зобов`язується передати покупцю корпоративні права (частки у статутному капіталі (фонді)) Підприємства у строк до 28.01.2022 у розмірі 150 грн., що становить 15% статутного капіталу (фонду) Підприємства (надалі - основний договір-1), у строк до 01.09.2022 у розмірі 850 грн., що становить 85% статутного капіталу (фонду) Підприємства (надалі - основний договір-2), а покупець зобов`язується прийняти корпоративні права (частки у статутному капіталі (фонді)) Підприємства та сплатити за них обумовлену суму в порядку, визначеному цим договором.

Згідно з п. 2.1 договору, істотними умовами основного договору є наступні умови:

- предметом основного договору-1 повинні бути корпоративні права (частка у статутному капіталі (фонді)) Підприємства у розмірі 150 грн., що становить 15% статутного капіталу (фонду) Підприємства, яка повинна належати продавцеві (п. 2.1.1);

- предметом основного договору-2 повинні бути корпоративні права (частка у статутному капіталі (фонді)) Підприємства у розмірі 850 грн., що становить 85% статутного капіталу (фонду) Підприємства, яка повинна належати продавцеві (п. 2.1.2).

У п. 2.1.4 договору визначено, що розрахунки між сторонами договору будуть проводитися наступним чином:

- станом на 28.01.2022 на дату укладання основного договору-1, покупець сплачує продавцю вартість корпоративних прав, що становить 15% статутного капіталу (фонду) Підприємства у наступний спосіб: суму в гривнях, що еквівалентна 2 000 доларів США по курсу НБУ України на дату укладання основного договору-1, покупець сплачує продавцю шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, суму у гривнях, що еквівалентна 298 000 доларів США по курсу НБУ України на дату укладання основного договору-1, покупець сплачує продавцю готівкою;

- станом на 01.09.2022 на дату укладання основного договору-2, покупець сплачує продавцю вартість корпоративних прав, що становить 85% статутного капіталу (фонду) Підприємства у наступний спосіб: суму в гривнях, що еквівалентна 18 000 доларів США по курсу НБУ України на дату укладання основного договору-2, покупець сплачує продавцю шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, суму у гривнях, що еквівалентна 1 698 000 доларів США по курсу НБУ України на дату укладання основного договору-2, покупець сплачує продавцю готівкою.

У п. 2.1.7 договору встановлено, що на момент укладання попереднього договору та на момент укладання основного договору-1, основного договору-2, а також підписання сторонами актів приймання - передачі корпоративних прав (часток у статутному капіталі) підприємства за підприємством має бути зареєстровано та в наявності строком дії договору до 2026 та більше:

- земельні ділянки (рілля) - 1115,3371 га, що перебувають в оренді та зареєстровані у встановленому законом порядку (додаток № 1);

- земельні ділянки (рілля) - загальною орієнтовною площею 1000 га, за якими продавець зобов`язується оформити право оренди (суборенди) у встановленому законом порядку за Підприємством у строк до 01.09.2022 (додаток № 2); продавець зобов`язується у випадку продовження орендодавцем (пайщиком) договору оренди землі з орендарями (вказаних в договорах суборенди) продовжити дії укладених з ТОВ "Агрофірма Новокиївська" договорів суборенди, а у випадку можливості у ТОВ "Агрофірма Новокиївська" укладення прямих договорів оренди з власником землі, розірвати договори оренди (та суборенди) в добровільному порядку в 3 (триденний) строк з моменту отримання повідомлення від покупця. Після отримання повідомлення продавець сприяє укладенню додаткової угоди про розірвання договору оренди та суборенди;

- об`єкти нерухомого майна, без урахування земельних ділянок (додаток № 3).

За твердженням позивача, на виконання умов попереднього договору, 28.01.2022 покупець передав продавцю готівкові кошти в розмірі 298 000 доларів США, що підтверджується розпискою ОСОБА_1 від 28.01.2022 (том. 1 а.с. 105).

Крім того, як вказав позивач, 28.01.2022 між ОСОБА_1 (надалі - продавець) та ОСОБА_2 (надалі - покупець) був укладений договір № 1 (надалі - основний договір-1).

Відповідно до п. 1.1 основного договору-1, продавець в порядку та на умовах, визначених цим договором, передає у власність покупця належну йому частину частки у статутному капіталі (корпоративні права) ТОВ "Агрофірма Новокиївська" (надалі - товариство), у розмірі 15% від загального розміру статутного капіталу товариства, а покупець в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, приймає цю частину частки та здійснює її оплату.

За домовленістю сторін ціна продажу частини частки у статутному капіталі (корпоративних прав) складає 58 000 грн. Зазначена у цьому пункті ціна частини частки у статутному капіталі (корпоративних прав) є ціною даного договору.

Позивач зазначив, що за актом приймання - передачі від 28.01.2022 продавець передав, а покупець прийняв частину частки у статутному капіталі ТОВ "Агрофірма Новокиївська" у розмірі 15%, номінальна вартість якої в грошовому еквіваленті становить 150 грн.

Позивач вказав, що покупець, в свою чергу, 28.01.2022 перерахував продавцю грошові кошти у розмірі 58 000 грн., що підтверджується випискою по рахунку (том 1 а.с. 104).

ОСОБА_1 наполягає на тому, що неодноразово зверталась до ОСОБА_2 з пропозиціями укласти основний договір-2, разом з цим, останній безпідставно ухилявся від підписання такого договору.

Основного договору-2 купівлі - продажу 85 % частки у статутному капіталі ТОВ "Агрофірма Новокиївська", за твердженням позивача, сторонами укладено не було.

Відповідно до п. 4.2 договору, якщо від укладення основного договору-2 та актів приймання - передачі корпоративних прав Підприємства до основного договору-2 на викладених вище умовах відмовиться покупець, покупець зобов`язаний протягом трьох календарних днів з дати прострочення укладання основного договору-2 та/або актів приймання - передачі корпоративних прав Підприємства до основного договору-2 повернути 15% корпоративних прав продавцю. Після цього продавець повертає покупцю безготівковий платіж у розмірі 58 000 грн. на рахунок покупця, а сплачені раніше покупцем готівкові кошти у розмірі 298 000 доларів США по курсу НБУ України на дату укладання основного договору-1 залишаються у продавця як штрафні санкції.

За таких обставин, на думку позивача, в момент основного договору-1 покупцем не було додержано приписів ч. 5 ст. 203 ЦК України. А саме, відповідач не мав наміру реального настання правових наслідків, що обумовлені основним договром-1.

А отже, позивач вважає, що договір від 28 січня 2022 року № 1 купівлі-продажу частини частки ТОВ "Агрофірма Новокиївська" має бути визнаний недійсним, а частка у розмірі 15% статутного капіталу товариства - повернута продавцю.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА (ЗА ПОЗОВОМ В ОБ`ЄДНАНІЙ СПРАВІ).

Відповідач відзиву на позов не надав.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА (ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ).

Позивач за зустрічним позовом підтвердив обставини укладання між сторонами попереднього та основного договорів, зазначені ОСОБА_1 .

Разом з цим позивач (за зустрічним позовом) наполягає на тому, що основний договір-2 не був укладений між сторонами саме з вини продавця.

Так, позивач зазначив, що після укладання попереднього договору-1 та передачі 15% корпоративних прав ТОВ "Агрофірма Новокиївська", покупець, 13.08.2022 направив продавцю вимогу № 1В від 12.08.2022. У вказаній вимозі покупець надати копії договорів оренди та/або суборенди земельних ділянок, укладені між власниками землі та ТОВ "Агрофірма Новокиївська", в кількості та розмірі, зазначених в додатках № 1 та № 2 до попереднього договору; первинні, фінансові, бухгалтерські, розрахункові та інші документи, якими підтверджується розмір та суми орендної плати за земельні ділянки, нарахованої та/або виплаченої у 2022 році ТОВ "Агрофірма Новокиївська"; копії правовстановлюючих і правопосвідчуючих документів на майно, що є власністю ТОВ "Агрофірма Новокиївська" та об`єктом корпоративних прав, передбачене п. 2.1.7 та додатками до попереднього договору.

Після цього, за твердженням позивача, на адресу продавця, 27.08.2022 було направлено повідомлення № 2/П від 25.08.2022 про дату та місце нотаріального посвідчення акту приймання - передачі корпоративних прав. У цьому повідомлення покупцем повторно вимагалось надати вищеперелічені документи.

Фактично, покупець вимагав продавця надати докази наявності зареєстрованого за ТОВ "Агрофірма Новокиївська" нерухомого майна в обсязі, обумовленому сторонами у попередньому договорі.

Однак, продавець не надав покупцю запитуваної інформації.

Саме відсутність зареєстрованого за ТОВ "Агрофірма Новокиївська" нерухомого майна в обумовленому сторонами обсязі, за твердженням покупця стала причиною неукладання між сторонами основного договору-2.

За таких обставин, позивач вважає, що продавець ввів його в оману щодо істотних умов господарської угоди.

А отже, позивач вважає, що попередній договір купівлі-продажу корпоративних прав від 28 січня 2022 року та договір від 28 січня 2022 року № 1 купівлі-продажу частини частки ТОВ "Агрофірма Новокиївська" мають бути визнані недійсними з підстав невідповідності цих договорів принципам добросовісності, інтересам держави і суспільства та наявності ознак фіктивності правочину. А сторони мають бути повернуті до фактичного та правового становища, яке існувало до вчинення оскаржуваних договорів.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА (ЗА ЗУСТРІЧНИМ ПОЗОВОМ).

Відповідач у відзиві заперечив проти задоволення зустрічних позовних вимог за таких обставин.

ОСОБА_1 наполягає на тому, що основний договір-2 не був підписаний саме внаслідок ухилення ОСОБА_2 , від укладання такого договору. Продавець, навпаки вчиняв дії, направлені на виконання умов попереднього договору та укладання з покупцем основного договору-2.

Твердження ОСОБА_2 про введення його в оману продавцем, на думку останнього, не підтверджено належними та допустимими доказами.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

За загальним правилом, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Для правильного вирішення цього спору насамперед слід визначити правову природу правовідносин, які склались між сторонами, здійснити аналіз відповідності цих відносин умовам та сутності правового інституту попереднього договору, визначити взаємні права та обов`язки сторін за таким договором, ступінь його виконання та строк його дії. Також, слід встановити наявність або відсутність обставин, з якими законодавство пов`язує визнання попереднього договору недійсним на момент його вчинення (укладення); та встановити наявність або відсутність обставин, з якими законодавство пов`язує визнання договору купівлі продажу недійсним на момент його вчинення (укладення).

Так, предметом цього судового розгляду є вимоги позивача за первісним позовом в об`єднаній справі про визнання недійсним договору від 28 січня 2022 року № 1 купівлі-продажу частини частки ТОВ "Агрофірма Новокиївська"; повернення частки у статутному капіталі продавцю.

Для правильного вирішення первісного позову необхідно встановити:

- наявність встановлених чинним законодавством підстав для визнання недійсним господарського договору, а саме: спрямованість оскаржуваного договору на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- наявність встановлених чинним законодавством підстав для застосування реституції.

Предметом зустрічного позову є вимоги позивача про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу корпоративних прав від 28 січня 2022 року; визнання недійсним договору від 28 січня 2022 року № 1 купівлі-продажу частини частки ТОВ "Агрофірма Новокиївська"; стягнення 298 000 доларів США та 58 000 грн.; повернення частки у статутному капіталі продавцю.

Для правильного вирішення зустрічного позову необхідно встановити:

- наявність встановлених чинним законодавством підстав для визнання недійсним господарського договору, а саме: невідповідність змісту правочину вимогам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; наявність ознак фіктивності правочину;

- наявність встановлених чинним законодавством підстав для застосування реституції;

- під час вирішення питання про обґрунтованість позовних вимог про стягнення сплачених грошових коштів у розмірі 298 000 доларів США також необхідно встановити правову природу цього платежу, а також причини, з яких цей договір не був укладений між сторонами.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між ОСОБА_1 (надалі - продавець) та ОСОБА_2 (надалі - покупець) був укладений попередній договір купівлі-продажу корпоративних прав від 28 січня 2022 року (надалі - договір).

Пунктом 6.1 договору встановлено, що цій договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків. Закінчення дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за правопорушення, які мали місце під час його дії.

Відповідно до п. 1.1 договору, сторони зобов`язуються в майбутньому укласти договори купівлі - продажу корпоративних прав ТОВ "Агрофірма Новокиївська" (надалі - підприємство), за яким продавець зобов`язується передати покупцю корпоративні права (частки у статутному капіталі (фонді)) Підприємства у строк до 28.01.2022 у розмірі 150 грн., що становить 15% статутного капіталу (фонду) Підприємства (надалі - основний договір-1), у строк до 01.09.2022 у розмірі 850 грн., що становить 85% статутного капіталу (фонду) Підприємства (надалі - основний договір-2), а покупець зобов`язується прийняти корпоративні права (частки у статутному капіталі (фонді)) Підприємства та сплатити за них обумовлену суму в порядку, визначеному цим договором.

Згідно з п. 2.1 договору, істотними умовами основного договору є наступні умови:

- предметом основного договору-1 повинні бути корпоративні права (частка у статутному капіталі (фонді)) Підприємства у розмірі 150 грн., що становить 15% статутного капіталу (фонду) Підприємства, яка повинна належати продавцеві (п. 2.1.1);

- предметом основного договору-2 повинні бути корпоративні права (частка у статутному капіталі (фонді)) Підприємства у розмірі 850 грн., що становить 85% статутного капіталу (фонду) Підприємства, яка повинна належати продавцеві (п. 2.1.2).

У п. 2.1.4 договору визначено, що розрахунки між сторонами договору будуть проводитися наступним чином:

- станом на 28.01.2022 на дату укладання основного договору-1, покупець сплачує продавцю вартість корпоративних прав, що становить 15% статутного капіталу (фонду) Підприємства у наступний спосіб: суму в гривнях, що еквівалентна 2 000 доларів США по курсу НБУ України на дату укладання основного договору-1, покупець сплачує продавцю шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, суму у гривнях, що еквівалентна 298 000 доларів США по курсу НБУ України на дату укладання основного договору-1, покупець сплачує продавцю готівкою;

- станом на 01.09.2022 на дату укладання основного договору-2, покупець сплачує продавцю вартість корпоративних прав, що становить 85% статутного капіталу (фонду) Підприємства у наступний спосіб: суму в гривнях, що еквівалентна 18 000 доларів США по курсу НБУ України на дату укладання основного договору-2, покупець сплачує продавцю шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, суму у гривнях, що еквівалентна 1 698 000 доларів США по курсу НБУ України на дату укладання основного договору-2, покупець сплачує продавцю готівкою.

У п. 2.1.7 договору встановлено, що на момент укладання попереднього договору та на момент укладання основного договору-1, основного договору-2, а також підписання сторонами актів приймання - передачі корпоративних прав (часток у статутному капіталі) підприємства за підприємством має бути зареєстровано та в наявності строком дії договору до 2026 та більше:

- земельні ділянки (рілля) - 1115,3371 га, що перебувають в оренді та зареєстровані у встановленому законом порядку (додаток № 1);

- земельні ділянки (рілля) - загальною орієнтовною площею 1000 га, за якими продавець зобов`язується оформити право оренди (суборенди) у встановленому законом порядку за Підприємством у строк до 01.09.2022 (додаток № 2); продавець зобов`язується у випадку продовження орендодавцем (пайщиком) договору оренди землі з орендарями (вказаних в договорах суборенди) продовжити дії укладених з ТОВ "Агрофірма Новокиївська" договорів суборенди, а у випадку можливості у ТОВ "Агрофірма Новокиївська" укладення прямих договорів оренди з власником землі, розірвати договори оренди (та суборенди) в добровільному порядку в 3 (триденний) строк з моменту отримання повідомлення від покупця. Після отримання повідомлення продавець сприяє укладенню додаткової угоди про розірвання договору оренди та суборенди;

- об`єкти нерухомого майна, без урахування земельних ділянок (додаток № 3).

З тексту попереднього договору вбачається, що метою придбання покупцем корпоративних прав ТОВ "Агрофірма Новокиївська" було отримання у покупцем власність підприємства (юридичної особи), яке мало б у своєму володінні та користуванні певну кількість земельних ділянок, що зареєстровані за таким товариством. Наявність цих земельних ділянок у титульному володінні та користуванні підприємства - є суттєвою умовою.

При цьому, на частину земельних ділянок - право користування/власності вже наявне (станом на момент укладання сторонами попереднього договору); а право користування частиною інших земельних ділянок (перелік яких зазначено в попередньому договорі) - має бути зареєстроване за ТОВ "Агрофірма Новокиївська" у встановлені строки, але до фактичної передачі 100 % корпоративних прав товариства від продавця покупцю.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

На виконання умов попереднього договору, 28.01.2022 покупець передав продавцю готівкові кошти в розмірі 298 000 доларів США, що підтверджується розпискою ОСОБА_1 від 28.01.2022 (том. 1 а.с. 105).

Крім того, 28.01.2022 між ОСОБА_1 (надалі - продавець) та ОСОБА_2 (надалі - покупець) був укладений договір № 1 (надалі - основний договір-1).

Пунктом 8.1 договору встановлено, що даний договір набирає чинність з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків та гарантій за цим договором.

Відповідно до п. 1.1 основного договору-1, продавець в порядку та на умовах, визначених цим договором, передає у власність покупця належну йому частину частки у статутному капіталі (корпоративні права) ТОВ "Агрофірма Новокиївська" (надалі - товариство), у розмірі 15% від загального розміру статутного капіталу товариства, а покупець в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, приймає цю частину частки та здійснює її оплату.

За домовленістю сторін ціна продажу частини частки у статутному капіталі (корпоративних прав) складає 58 000 грн. Зазначена у цьому пункті ціна частини частки у статутному капіталі (корпоративних прав) є ціною даного договору.

За актом приймання - передачі від 28.01.2022 продавець передав, а покупець прийняв частину частки у статутному капіталі ТОВ "Агрофірма Новокиївська" у розмірі 15%, номінальна вартість якої в грошовому еквіваленті становить 150 грн.

Покупець, в свою чергу, 28.01.2022 перерахував продавцю грошові кошти у розмірі 58 000 грн., що підтверджується випискою по рахунку (том 1 а.с. 104).

Основний договір-2 (купівлі - продажу 85 % частки у статутному капіталі ТОВ "Агрофірма Новокиївська") сторони не уклали, що і послугувало основною причиною виникнення цього спору між сторонами.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу корпоративних прав від 28 січня 2022 року; визнання недійсним договору від 28 січня 2022 року № 1 купівлі-продажу частини частки ТОВ "Агрофірма Новокиївська".

Положеннями ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 5 ст. 203 ЦК України передбачено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України встановлено, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на меті настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином.

У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення умислу його сторін.

З урахуванням того, що фіктивний правочин не спрямований на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, він не створює цивільно-правових наслідків незалежно від того, чи він був визнаний судом недійсним.

При цьому, ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Так, як вказано вище, на виконання умов попереднього договору, 28.01.2022 покупець передав продавцю готівкові кошти в розмірі 298 000 доларів США, що підтверджується розпискою ОСОБА_1 від 28.01.2022 (том. 1 а.с. 105).

Також на виконання умов попереднього договору, 28.01.2022 між ОСОБА_1 (надалі - продавець) та ОСОБА_2 (надалі - покупець) був укладений договір № 1 (надалі - основний договір-1).

З метою виконання положень основного договору-1, за актом приймання - передачі від 28.01.2022 продавець передав, а покупець прийняв частину частки у статутному капіталі ТОВ "Агрофірма Новокиївська" у розмірі 15%, номінальна вартість якої в грошовому еквіваленті становить 150 грн.

Покупець, в свою чергу, 28.01.2022 перерахував продавцю грошові кошти у розмірі 58 000 грн., що підтверджується випискою по рахунку (том 1 а.с. 104).

Вищенаведені обставини є належними доказами реальності укладених між сторонами попереднього договору та основного договору-1. З матеріалів справи у всій сукупності вбачається, що у сторін, на момент укладання оспорюваних правочинів існував намір створення правових наслідків, які обумовлювалися цими правочинами.

Крім того, умови основного договору-1 фактично були виконані сторонами: продавець передав, а покупець прийняв та оплатив частину частки у статутному капіталі ТОВ "Агрофірма Новокиївська" у розмірі 15%.

Тобто, у даному випадку відсутні ознаки фіктивності попереднього договору купівлі-продажу корпоративних прав від 28 січня 2022 року та договору купівлі - продажу № 1 від 28.01.2022.

Недосягнення сторонами фактичної мети укладеного правочину/неотримання позитивного матеріального результату внаслідок укладання правочину саме по собі не може свідчити про фіктивність такого правочину.

Статтею 42 ГК України, яка кореспондується положеннями з ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про підприємництво", визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Укладаючи оспорюванні договори, сторони взяли на себе можливі ризики, пов`язані з виконанням таких договорів.

Також, у даному випадку не вбачається обставин невідповідності змісту оспорюваних правочинів вимогам чинного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За таких обставин, вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу корпоративних прав від 28 січня 2022 року; визнання недійсним договору від 28 січня 2022 року № 1 купівлі-продажу частини частки ТОВ "Агрофірма Новокиївська" - є необґрунтованими.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення з продавця на користь покупця 58 000 грн. та повернення продавцю 15% частки у статутному капіталі ТОВ "Агрофірма Новокиївська", переданих на виконання договору від 28 січня 2022 року № 1 купівлі-продажу частини частки ТОВ "Агрофірма Новокиївська".

Фактично, сторони вимагають відновлення у фактичному та правовому становищі, яке існувало до вчинення договору від 28 січня 2022 року № 1 купівлі-продажу, тобто, застосування реституції.

За змістом абзацу першого частини першої статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює для сторін тих прав та обов`язків, які зумовлені його вчиненням, а породжує лише передбачені законом наслідки, пов`язані з його недійсністю. Одним із таких наслідків є реституція. Вона спрямована на відновлення statusу фактичному та правовому становищі сторін, яке існувало до вчинення недійсного правочину, шляхом нівелювання юридичного значення будь-яких дій, які сторони вчинили на виконання цього правочину. Тому кожна сторона зобов`язана повернути іншій у натурі все, що вона одержала на виконання недійсного правочину (абзац другий частини першої статті 216 ЦК України).

За недійсності правочину взаємне повернення сторонами одержаного за ним (двостороння реституція) є юридичним обов`язком, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину. Таке поновлення сторін у попередньому становищі може застосовуватися лише тоді, коли майно, передане за відповідним правочином, залишається у його сторони. У разі неможливості здійснити реституцію у натурі, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, сторони зобов`язані відшкодувати вартість того, що одержали, за цінами, які існують на момент відшкодування (абзац другий частини першої статті 216 ЦК України).

Тобто, чинне законодавство передбачає можливість застосування реституції виключно у випадку визнання правочину недійсним.

У цьому спорі, судом не встановлено правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 28 січня 2022 року № 1. А отже, в розумінні положень чинного законодавства, відсутні підстави для застосування реституції та повернення сторін за вказаним договором до фактичного та правового становища, яке існувало до вчинення договору від 28 січня 2022 року №1.

За таких обставин, вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення з продавця на користь покупця 58 000 грн. та повернення продавцю 15% частки у статутному капіталі ТОВ "Агрофірма Новокиївська", переданих на виконання договору від 28 січня 2022 року № 1 купівлі-продажу частини частки ТОВ "Агрофірма Новокиївська" - є необґрунтованими.

Щодо вимоги ОСОБА_2 про стягнення 298 000 доларів США.

Як було вказано вище, відповідно до п. 2.1.4 попереднього договору, розрахунки між сторонами договору будуть проводитися наступним чином, зокрема:

- станом на 28.01.2022 на дату укладання основного договору-1, покупець сплачує продавцю вартість корпоративних прав, що становить 15% статутного капіталу (фонду) Підприємства у наступний спосіб: суму в гривнях, що еквівалентна 2 000 доларів США по курсу НБУ України на дату укладання основного договору-1, покупець сплачує продавцю шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, суму у гривнях, що еквівалентна 298 000 доларів США по курсу НБУ України на дату укладання основного договору-1, покупець сплачує продавцю готівкою.

Представники обох сторін у судовому засіданні пояснили, що сторонами не виокремлювались, в рахунок якого договору (основного договору-1 чи основного догвору-2) передавались грошові кошти у розмірі 298 000 доларів США під час укладання попереднього договору. Разом з тим, сторони підтвердили, що ці грошові кошти мали були зараховані в рахунок вартості корпоративних прав ТОВ "Агрофірма Новокиївська". Водночас, юридична доля цієї суми жодним чином не визначена в Основному договорі-1. За поясненнями сторін - остаточно, юридична доля та статус грошових коштів у розмірі 298 000 доларів США, мали визначатись під час укладання Основного договору - 2.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна зі сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Так, за умовами попереднього договору купівлі-продажу корпоративних прав від 28 січня 2022 року сторони мали укласти 2 основних договори:

1) у строк до 28.01.2022 - основний договір-1 купівлі - продажу 15% частки у статутному капіталі ТОВ "Агрофірма Новокиївська";

2) у строк до 01.09.2022 - основний договір-2 купівлі - продажу 85% частки у статутному капіталі ТОВ "Агрофірма Новокиївська".

Основного договору-2 купівлі - продажу 85% частки у статутному капіталі ТОВ "Агрофірма Новокиївська" у встановлені попереднім договором строки сторонами укладено не було.

А отже, зобов`язання сторін, передбачені попереднім договором є припиненими з 02.09.2022.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Отже, ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.

Аванс не має забезпечувальної функції. Якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якої зі сторін, то передані суми вважаються авансом, і такий аванс повертається його власникові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 296/10217/15-ц.

Передбачений у п. 2.1.4 попереднього договору платіж у розмірі 298 000 доларів США, з огляду на умови такого договору, не має забезпечувальної функції, а отже, є авансом за передачу 100% корпоративних прав ТОВ "Агрофірма Новокиївська".

З огляду на неукладання сторонами основного договору-2 купівлі - продажу 85% корпоративних прав ТОВ "Агрофірма Новокиївська" у передбачений попереднім договором строк, платіж у розмірі 298 000 доларів США має бути повернутий покупцю.

При цьому, з огляду на вищевказану правову позицію Великої Палати Верховного Суду, платіж у розмірі 298 000 доларів США має бути повернутий покупцю незалежно від того, яка із сторін була ініціатором відмови від укладання основного договору-2.

Разом з цим, надаючи оцінку причин неукладання сторонами основного договору-2 купівлі - продажу 85% корпоративних прав ТОВ "Агрофірма Новокиївська" слід зазначити про таке.

Відповідно до п. 4.2 договору, якщо від укладення основного договору-2 та актів приймання - передачі корпоративних прав Підприємства до основного договору-2 на викладених вище умовах відмовиться покупець, покупець зобов`язаний протягом трьох календарних днів з дати прострочення укладання основного договору-2 та/або актів приймання - передачі корпоративних прав Підприємства до основного договору-2 повернути 15% корпоративних прав продавцю. Після цього продавець повертає покупцю безготівковий платіж у розмірі 58 000 грн. на рахунок покупця, а сплачені раніше покупцем готівкові кошти у розмірі 298 000 доларів США по курсу НБУ України на дату укладання основного договору-1 залишаються у продавця як штрафні санкції.

З матеріалів справи не можна достеменно встановити з чиєї вини не було укладено основний договір - 2. Водночас, вбачається, що кожна із сторін вчиняла дії, що мали на меті погодження місця та часу укладання договору; та узгодження істотних умов Основного договору - 2.

Із системного аналізу ЦК України та ГК України, вбачається, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Недосягнення згоди між сторонами щодо місця, дати, часу укладення договору, недосягнення згоди щодо істотних умов договору - не можуть вважатись винними діями жодної із сторін в розумінні п. 4.2 попереднього договору чи відмовою від укладання основного договору.

А отже, відсутні підстави вважати, що основний договір був неукладений внаслідок вини ОСОБА_2 , чи вини ОСОБА_1 . Відповідно, відсутні підстави для залишення за продавцем ( ОСОБА_1 ) грошових коштів в розмірі 298 000 доларів США як штрафних санкцій за п. 4.2 попереднього договору.

При цьому, щодо визначення правової підстави повернення покупцю 298 000 доларів США слід зазначити про таке.

У якості правової підстави повернення покупцю вказаних коштів, останній послався на недійсність попереднього договору купівлі-продажу корпоративних прав від 28 січня 2022 року та договору від 28 січня 2022 року № 1 купівлі-продажу частини частки ТОВ "Агрофірма Новокиївська".

Під час розгляду цієї справи судом було встановлено відсутність правових підстав для визнання вищевказаних договір недійсними.

Разом з цим, у процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на «норму права», що є значно конкретизованим, аніж закон. Більше того, з огляду на положення ГПК України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходять своє відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній й резолютивній частинах.

Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня2021 року у справі № 904/5726/19.

Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту (див. пункт 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 8.02.2022 у справі № 209/3085/20).

За таких обставин, вимоги ОСОБА_2 про стягнення 298 000 доларів США - є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається представник ОСОБА_1 , доводяться попереднім договором від 28.01.2022 (том 2 а.с. 11 - 16), договором № 1 від 28.01.2022 (том 2 а.с. 17 - 20), актом приймання - передачі від 28.01.2022 (том 2 а.с. 21), листуванням між сторонами (том 2 а.с. 22 - 30, 34 - 43), постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (том 2 а.с. 31 - 33), заявою від 02.09.2022 (том 2 а.с. 45), листом від 20.09.2022 (том 2 а.с. 46), скріншотами електронного листування між сторонами (том 1 а.с. 180 - 198).

Обставини, на які посилається представник ОСОБА_2 , доводяться попереднім договором від 28.01.2022 з додатками (том 1 а.с. 73 - 90), договором № 1 від 28.01.2022 з додатками (том 1 а.с. 91 - 102), актом приймання - передачі від 28.01.2022 (том 1 а.с. 103), випискою по рахунку (том 1 а.с. 104), розпискою ОСОБА_1 від 28.01.2022 (том. 1 а.с. 105), листуванням між сторонами (том 1 а.с. 106 - 126).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що зустрічний позов ОСОБА_2 слід задовольнити у частині позовних вимог про стягнення сплачених грошових коштів у розмірі 298 000 доларів США.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу корпоративних прав від 28 січня 2022 року; визнання недійсним договору від 28 січня 2022 року № 1 купівлі-продажу частини частки ТОВ "Агрофірма Новокиївська"; стягнення 58 000 грн.; повернення частки у статутному капіталі продавцю - слід відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору від 28 січня 2022 року № 1 купівлі-продажу частини частки ТОВ "Агрофірма Новокиївська"; повернення частки у статутному капіталі продавцю - слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання зустрічного позову слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Витрати зі сплати судового збору за подання первісного позову (в об`єднаній справі) слід покласти на ОСОБА_1 .

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Зустрічний позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ; місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) сплачені грошові кошти у розмірі 298 000 доларів США та витрати зі сплати судового збору у розмірі 163 461,64 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним попереднього договору купівлі-продажу корпоративних прав від 28 січня 2022 року; визнання недійсним договору від 28 січня 2022 року № 1 купівлі-продажу частини частки ТОВ "Агрофірма Новокиївська"; стягнення 58 000 грн.; повернення частки у статутному капіталі продавцю.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору від 28 січня 2022 року № 1 купівлі-продажу частини частки ТОВ "Агрофірма Новокиївська"; повернення частки у статутному капіталі продавцю.

Витрати зі сплати судового збору за подання первісного позову (в об`єднаній справі) покласти на ОСОБА_1 .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 13.04.2023.

Суддя М.О. Ніколенко