Представники сторін у судове засідання не прибули
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
06.10.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ "СТОЛИЦЯ-СЕРВІС"» (далі позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК РОЯЛ ХАУЗ» та до ОСОБА_1 (далі відповідачі) про стягнення 1 448 863,54 грн. та 23.11.2022 зазначену заяву передано судді Демидову В.О. у відповідності до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
Позовні вимоги мотивовані тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-транспортна компанія «Столиця-сервіс»» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БК РОЯЛ ХАУЗ» - (боржник) підписано акт звірки АС -0001140 від 21.12.2021 р.
Відповідно до даного акту звірки АС-0001140 від 21.12.2021 р., у зв`язку з несвоєчасним розрахунком за надані послуги, боржник ТОВ «БК РОЯЛ ХАУЗ» визнає свої зобов`язання на суму 686 076,80 грн.
Також між сторонами підписано акт звірки АС -0000018 від 04.01.2022 відповідно до якого відповідач, визнає суму заборгованості у повному обсязі.
Договором № 21/12/2021-Р про реструктуризацію заборгованості від 21.12.2021 р. укладеного між ТОВ «БТК «Столиця-сервіс» та ТОВ «БК РОЯЛ ХАУЗ» сторони домовились про те, що реструктуризація заборгованості здійснюватиметься за наступним графіком:
20.01.2022-200 000,00 (двісті тисяч грн. 00 коп.) грн.
25.01.2022-200 000,00 (двісті тисяч грн. 00 коп.) грн.
31.01.2022-200 000,00 (двісті тисяч грн. 00 коп.) грн.
Разом з тим, між ТОВ «БТК «Столиця-сервіс» та фізичною особою ОСОБА_1 укладено Договір поруки № 21/12/2021-Р від 21.12.2021 р.
Оскільки заборгованість не було погашено, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Судом для встановлення зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 до Департаменту з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації було направлено запит з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб до органу державної влади, підприємства, установи, організації, закладу щодо доступу до персональних даних.
23.11.2022 року через загальний відділ діловодства суду від Департаменту з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації надійшла інформація щодо місця реєстрації ОСОБА_1 .
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.
У встановлений судом строк від позивача надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2022 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.01.2023 року.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.03.2023 позов задоволено частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «БК РОЯЛ ХАУЗ» та ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «СТОЛИЦЯ-СЕРВІС основну заборгованість у розмірі 686 076 (шістсот вісімдесят шість тисяч сімдесят шість) грн 80 коп. та пеню у розмірі 76 349 (сімдесят шість тисяч триста сорок дев`ять) грн 68 коп.; Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «БК РОЯЛ ХАУЗ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «СТОЛИЦЯ-СЕРВІС» судовий збір у розмірі 5 718 (п`ять тисяч сімсот вісімнадцять) грн 20 коп.; Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «СТОЛИЦЯ-СЕРВІС» (07400, Київська обл., місто Бровари, вулиця Гагаріна, будинок 22, офіс 159, ) судовий збір у розмірі 5 718 (п`ять тисяч сімсот вісімнадцять) грн 20 коп. В іншій частині позову відмовлено.

27.03.2023 від представника позивача надійшла заява про винесення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000,00 грн.

Як вбачається із заяви про усунення недоліків позовної заяви, остання містить посилання, що позивачем станом на 01.12.2022 понесено витрати на правничу допомогу у сумі 4000,00 грн. Орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи, а саме витрати на правову допомогу складатимуть 10 000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частини 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалою суду від 30.03.2023 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «СТОЛИЦЯ-СЕРВІС» про ухвалення додаткового рішення у справі призначено на 06.04.23 о 12:30 год. Явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась.

В судове засіданні 06.04.2023 представники сторін не прибули, повідомлялись належним чином.

В судовому засіданні 06.04.2023 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «СТОЛИЦЯ-СЕРВІС» про ухвалення додаткового рішення у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, ч. 3 ст. 4 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом п.1 ч.3 ст.123 та ст.126 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Слід зазначити, що юридична особа самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на юридичні послуги, що надаються лише адвокатом. Витрати юридичної особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до вимог ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.27,30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17; додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 914/359/18.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України подаються разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження витрат у сумі 14 000,00 грн представник позивача надав копію договору про надання правової допомоги № б/н від 10.10.2022 року; копію акту прийняття-передачі наданих послуг від 01.12.2022 та від 15.02.2023; копію квитанції до прибуткового касового ордера №14 від 15.02.2023 на суму 14 000,00 грн та копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги ВІ № 1115008 виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «СТОЛИЦЯ-СЕРВІС» адвокату Заліському Ю.М.

04.08.2022 між Адвокатом Заліським Юрієм Миколайовичем (далі - «Адвокат»), з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-транспортна компанія «Столиця-сервіс», (далі-«Клієнт»), з іншої сторони, в подальшому разом іменуються «Сторони», укладено договір про надання правової допомоги (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Адвокат зобов`язується за завданням Клієнта надавати Клієнту правову допомогу (далі - «послуги»), а Клієнт зобов`язується оплатити надання послуг та фактичні витрати Адвоката, необхідні для виконання цього Договору.

Під послугами у цьому Договорі розуміється наступне: захист, представництво та надання інших видів правової допомоги.

Адвокат надає правову допомогу у вигляді:

- забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта;

- представництва інтересів Клієнта в будь-яких судах (у т.ч. в будь-яких інстанціях, в будь-яких судочинствах), а також в інших державних органах (у т.ч., але не виключно, правоохоронних, контролюючих тощо) та органах місцевого самоврядування, перед фізичними та юридичними особами, в органах державної виконавчої служби та перед приватними виконавцями;

- надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності Клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також насприяння їх відновленню в разі порушення.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що Факт надання передбачених цим Договором послуг підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг (далі - «Акт»).

Адвокат зобов`язаний після фактичного надання послуг підготувати і надати (відправити) Клієнту два примірники Акта. При цьому Сторони домовились, що Акт може складатися за будь-який період часу та включати в себе всі послуги, які були надані Адвокатом Клієнту протягом відповідного періоду часу.

Клієнт протягом 3 (трьох) банківських днів після отримання двох примірників Акта зобов`язаний підписати Акт, скріпити своєю печаткою та повернути Адвокату один примірник Акта, а у разі відмови від його підписання протягом вказаного строку надати Адвокату письмові обґрунтовані зауваження та (або) заперечення до змісту Акта та (або) послуг. У випадку, якщо протягом вказаного строку Клієнт не поверне Адвокату один примірник підписаного і скріпленого печаткою Клієнта Акта та не надасть Адвокату письмові обґрунтовані зауваження та (або) заперечення до змісту Акта та (або) послуг, то вважається, що Акт підписаний Клієнтом без зауважень та заперечень (п. 4.2 Договору).

На підставі актів прийняття -передачі наданих послуг адвокатом було надано клієнту наступні послуги:

Виїзна консультація - 500,00 грн.

Вивчення та збір інформації щодо наявних матеріалів судової справи - 1000,00 грн.

Написання заяви на усунення недоліків позовної заяви- 2500,00 грн.

Виготовлення заяви про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлення з матеріалами справи у господарському суді - 3000,00 грн.

Підготовка додаткових матеріалів які подаватимуться до суду - 500,00 грн.

Написання клопотання про долучення додаткових пояснень та матеріалів до господарського суду - 2500,00 грн.

Захист інтересів підприємства в господарському суді 4000,00 грн.

Вивчивши надані позивачем докази понесених ним судових витрат на правничу допомогу, з урахуванням матеріалів справи, її категорії та складності, а також те, що вартість юридичних послуг становить 14000,00 грн, суд доходить висновку про те, що позивачем доведено факт надання послуг правничої допомоги на суму 14 000, 00 грн., які є документально підтвердженими, співмірними із складністю справи та наданими послугами.

Одночасно, суд вважає за доцільне звернути увагу на наступне.

За приписами ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно з частиною 4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові від 17.09.2019р. Верховного Суду по справі №910/4515/18.

Суд звертає увагу, що за приписами ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові від 22.10.2020 Верховного Суду по справі №910/9187/19.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Таким чином оскільки витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджені належними доказами, а виходячи із того, що за положеннями ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України суд може, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, а таке клопотання відсутнє, враховуючи, що судом було позов задоволено частково витрати позивача на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами у відповідності до ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи (окрім судового збору), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішенням суду у справі №910/10477/22 позов задоволено частково, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «СТОЛИЦЯ-СЕРВІС» про розподіл судових витрат - задовольнити частково.

2. Ухвалити додаткове рішення у справі № 910/10477/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ "СТОЛИЦЯ-СЕРВІС"» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК РОЯЛ ХАУЗ» та до ОСОБА_1 про стягнення 1 448 863,54 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БК РОЯЛ ХАУЗ» (03035, місто Київ, Сурікова вулиця, будинок 3, офіс 42, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ "СТОЛИЦЯ-СЕРВІС"» (07400, Київська обл., місто Бровари, вулиця Гагаріна, будинок 22, офіс 159, ) ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3683 (три тисячі шістсот вісімдесят три) грн. 57 коп.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ "СТОЛИЦЯ-СЕРВІС"» (07400, Київська обл., місто Бровари, вулиця Гагаріна, будинок 22, офіс 159, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3683 (три тисячі шістсот вісімдесят три) грн. 56 коп.

5. В іншій частині заяви представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «СТОЛИЦЯ-СЕРВІС» про розподіл судових витрат відмовити.

6. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом додаткового рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Дата складення та підписання додаткового рішення 10.04.2023.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ