ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"11" квітня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1473/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Рога Н.В., розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ ІМПЕРІЯ» (вх.2-488/23 від 10.04.2023р.) про вжиття заходів забезпечення позову у справі №916/1473/23

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ ІМПЕРІЯ» (65012, м. Одеса, вул. Чорновола В`ячеслава, буд.14, прим. 102, , електронна адреса: )

До відповідача: Департаменту капітального будівництва та Дорожнього господарства Одеської обласної державної адміністрації (65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд.83, , електронна адреса: )

про стягнення

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «СТРОЙ ІМПЕРІЯ», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Департаменту капітального будівництва та Дорожнього господарства Одеської обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості у розмірі 898 291 грн 52 коп., інфляційних втрат у розмірі 256 097 грн 50 коп., 3% річних у розмірі 34 627 грн 31 коп.

Разом з позовною заявою позивачем було подано до суду заяву (вх.2-488/23 від 10.04.2023р.) про вжиття заходів забезпечення позову у справі №916/1473/23, відповідно до якої ТОВ «СТРОЙ ІМПЕРІЯ» просить накласти арешт на грошові кошти в межах ціни позову у розмірі 1 189 016 грн 81 коп., що знаходяться на рахунках Департаменту капітального будівництва та Дорожнього господарства Одеської обласної державної адміністрації, які будуть виявлені державним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду; накласти арешт на медичне обладнання, меблі та інвентар, які знаходяться у користуванні КП «Захарівський центр первинної медико - санітарної допомоги» Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області () відповідно до наведеного переліку, а також заборонити використання медичного обладнання, меблів та інвентарю до набрання законної сили рішенням суду.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що на виконання Договору на закупівлю робіт №63 від 11.11.2020р., укладеного з Департаментом капітального будівництва та Дорожнього господарства Одеської обласної державної адміністрації, ним було поставлено медичне обладнання, меблі та інвентар на загальну суму 898 291 грн 52 коп.

Однак, в порушення своїх обов`язків за Договором , відповідачем не було сплачено на користь позивача грошові кошти у розмірі 898 291 грн 52 коп., натомість, як стало відомо позивачу, Амбулаторія загальної практики - сімейної медицини по вул. Центральна, 1Б в смт. Захарівка урочисто відкрита у січні 2023 року керівництвом Одеської обласної державної адміністрації та розпочала прийом відвідувачів. Відтак медичне обладнання, меблі та інвентар, яке було поставлено позивачем та не оплачене відповідачем, вже використовується за функціональним призначенням для надання медичних послуг.

Позивач вважає, що у зв`язку із введенням в експлуатацію обладнання почався процес його амортизаційного зносу, при цьому відповідач продовжує не виконувати свій обов`язок щодо оплати за поставлене обладнання, що свідчить про настання ризиків для ТОВ «СТРОЙ ІМПЕРІЯ» втратити як поставлене обладнання , так і не отримати гроші за Договором від відповідача.

На підставі зазначеного, посилаючись на положення ст.ст. 136-137 ГПК України, позивач просить вжити заходи забезпечення позову у межах даної справи.

Розглянув матеріали справи, заяву ТОВ «СТРОЙ ІМПЕРІЯ» про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову є правом, а не обов`язком суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Виходячи з загальних положень законодавства, суд вважає за необхідне зауважити, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання стосовно необхідності у забезпеченні позову, суд виходить з того, що адекватність заходу до забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з розміром грошових коштів, на які вимагається накладення арешту, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, достатньо обґрунтованою підставою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому, суд ще раз зазначає, що достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.09.2021р. у справі №904/5108/20, від 13.08.2021р. у справі №904/4982/21.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому, обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Згідно тексту позовної заяви, предметом позову у даній справі є стягнення вартості поставленого обладнання, а саме: кушетка; крісло оглядове; столик інструментальний; шафа медична двостулкова для лікарських засобів та мед. виробів; стіл сповивальний СПЛ; ваги для дорослих медичні; медична вимірювальна стрічка; стетофонендоскоп; холодильник для зберегання медичних засобів/ вакцин; освітлювач переносний безтіньовий; ширма; набір лікарських засобів та медичних виробів для надання медичної допомоги при невідкладних станах; отоофтальмоскоп бінокулярний налобовий; медичний ліхтарик; електрокардіограф; пікфлуометр; таблиці для перевірки гостроти зору; сумка лікаря; небулайзер; стерилізатор; центрифуга; мікроскоп; лабораторний посуд, дозатори, витратні матеріали; стіл перев`язувальний; стіл лабораторний; стелаж; холодильник битовий; меблі кухонні з вмонтованою мийкою; сейф металевий; ноутбук; шафа для документів; шафа для одягу; стіл журнальний; стіл робочий однотумбовий; стіл медсестри; крісло робоче поворотне; стілець напівм`який; диван; стіл обідній, на загальну суму 898 291 грн 52 коп., на виконання умов Договору на закупівлю робіт №63 від 11.11.2020р.

Позивач у заяві про вжиття заходів забезпечення позову просить суд у якості забезпечення позову накласти арешт на грошові кошти у розмірі ціни позову 1 189 016 грн 81 коп. та накласти арешт на вищезазначене обладнання та меблі.

Однак, як встановлено судом, заява позивача про забезпечення позову не містить доказів, з яких вбачається, що рішення суду у даній справі буде неможливо виконати, або його виконання буде утруднене , можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову у разі невжиття заходів забезпечення позову. .

Крім того, з наданих до позовної заяви та заяви про вжиття заходів забезпечення позову доказів не вбачається, що станом на даний час меблі та інвентар, поставлений позивачем, експлуатується та/або можуть бути втрачені чи пошкоджені.

Суд також зауважує на тому, що ідентифікація обладнання та меблів, на які просить накласти арешт позивач, є неможливою з огляду на наявні в матеріалах справи докази.

На підставі зазначеного, суд вважає, що позивачем не доведено наявності існування обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі прийняття судом рішення про задоволення або часткове задоволення позову позивача.

Окрім зазначеного, позивачем не виконано вимог п.6 ч.1 ст.139 ГПК України, відповідно до якого заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ «СТРОЙ ІМПЕРІЯ» (вх.2-488/23 від 10.04.2023р.) про вжиття заходів забезпечення позову у справі №916/1473/23.

Керуючись ст. ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙ ІМПЕРІЯ» (вх.2-488/23 від 10.04.2023р.) про вжиття заходів забезпечення позову у справі №916/1473/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя Н.В. Рога