ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2023 року м.Дніпро Справа № 29/5005/6381/2011 (904/2823/22)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання Колесник Д.А.

представники сторін:

від ТОВ "Лізинг Пром": Головко Аліна Ігорівна, адвокат, ордер серії ВІ №1128442 від 09.02.2023 року

від ТОВ "Ольга.": Білоцерковець Назар Вікторович, адвокат, свідоцтво №001388 від 28.09.2018 року

інші сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг Пром" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2023 року у справі №29/5005/6381/2011 (904/2823/22)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ольга."

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Скандій"

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг Пром"

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ТОВ "СКС"

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ТОВ "Глобал Інвест Капітал"

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ТОВ "Альфа Інвест Плюс"

за участю третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - АТ "Таскомбанк"

за участю третьої особи-5, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_1

за участю третьої особи-6, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_2

третя особа-7, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - виключено зі складу учасників справи №29/5005/6381/2011(904/2823/22)

за участю третьої особи-8, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_3

за участю третьої особи-9, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_4

за участю третьої особи-10, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_5

про визнання недійсними правочину та витребування майна,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2023 року у справі №29/5005/6381/2011(904/2823/22) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ольга." про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на об`єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення 1-го пов.№81-:-84,87,93-:-103, антресолі 1-го пов.№112-:-119, 122, 123, 125, 126, 133, 139, 158 в будівлі літ."Х-4", заг.пл.11045,4 кв.м. (адреса: АДРЕСА_1 ), реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 101.

Накладено арешт на об`єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення 1-го поверху №63-:-73, 80, антресолі 1-го поверху №111, 136, 137, в будівлі літ. "Х-4", загальною площею 5518,4 кв.м., (адреса: АДРЕСА_1 ), реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 101.

Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Лізинг Пром" (61011, Харківська область, м. Харків, вул. Різдвяна, буд. 14, ідентифікаційний код юридичної особи 44284612), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), а також будь-яким державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, усім посадовим особам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії, спрямовані на зміну власника, поділ, об`єднання, зміну інших характеристик, передачу третім особам будь-яких речових прав, щодо зареєстрованих на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізинг Пром" () наступних об`єктів нерухомого майна:

- нежитлові приміщення 1-го поверху № 81-:-84,87,93-:-103, антресолі 1-го пов.№112-:-119, 122, 123, 125, 126, 133, 139, 158 в будівлі літ."Х-4", заг.пл. 11045,4 кв.м. (адреса: АДРЕСА_1 ), реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 101.

Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Лізинг Пром" (61011, Харківська область, м. Харків, вул. Різдвяна, буд. 14, ідентифікаційний код юридичної особи 44284612), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), а також будь-яким державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, усім посадовим особам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії, спрямовані на зміну власника, поділ, об`єднання, зміну інших характеристик, передачу третім особам будь-яких речових прав, щодо зареєстрованих на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізинг Пром" () наступних об`єктів нерухомого майна:

- нежитлові приміщення 1-го поверху №63-:-73, 80, антресолі 1-го поверху №111, 136, 137, в будівлі літ. "Х-4", загальною площею 5518,4 кв.м. (адреса: АДРЕСА_1 ), реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 101.

Ухвала суду першої інстанції мотивована обгрунтованістю тверджень ТОВ "Ольга." щодо ймовірності відчуження спірного майна на користь третіх осіб, що, у випадку задоволення вимог позивача, унеможливить повернення спірного нерухомого майна до ліквідаційної маси банкрута в межах даного судового провадження.

Суд вказав, що накладення арешту на спірне нерухоме майно та запровадження господарським судом заборони ТОВ "Лізинг Пром", ОСОБА_6 та державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно спірних об`єктів нерухомого майна, спрямовані на зміну власника, поділ, об`єднання, зміну інших характеристик, передачу третім особам будь-яких речових прав щодо зареєстрованих на праві власності за ТОВ "Лізинг Пром" спірних об`єктів нерухомості є співмірним заходом забезпечення позову та таким, що спрямований на збереження нерухомого майна та його правового статусу до моменту ухвалення рішення в даній справі, оскільки до вирішення спору у справі №29/5005/6381/2011(904/2823/22) по суті зміна власника майна, його обтяження іншими зобов`язаннями, тощо, у випадку задоволення позову, призведе до того, що ТОВ "Ольга." не зможе відновити своє право без нових звернень до суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізинг Пром" оскаржило її в апеляційному порядку.

Відповідач в апеляційні скарзі вказує, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження наявності підстав для вжиття заходу забезпечення позову, не надав достатніх аргументів на підтвердження того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі. Тому, на переконання відповідача-2, доводи позивача ґрунтуються виключно на припущеннях.

Скаржник просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2023 року у справі №29/5005/6381/2011(904/2823/22) та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Ольга." заперечує проти наведених апелянтом доводів, вважає оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою.

Звертає увагу на те, що під час вже розпочатого судового розгляду справи № 29/5005/6381/2011 (904/2823/22), відповідач-2 та ОСОБА_6 уклали договір іпотеки спірного майна від 30.09.2022 року на забезпечення зобов`язання відповідача-2 за договором позики від 30.09.2022 року.

Наведене, на думку позивача, є проявом недобросовісної поведінки відповідача-2, який хоч і мав право укласти такий договір, але він зловжив цим правом, бо метою укладення договору іпотеки було саме утруднення та унеможливлення виконання рішення суду (ціль, яка є протилежною цілям, що переслідує позитивне право) в частині витребування у відповідача-2 спірного майна.

Тому, вчинення таких дій є проявом недобросовісної поведінки з огляду на мету їх вчинення, а тому є підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Просить ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2023 року у справі №29/5005/6381/2011(904/2823/22) залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші сторони по справі відзиви на апеляційну скаргу не надали, участь своїх представників у судове засідання не забезпечили.

Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи за відсутності сторін, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до матеріалів справи, апеляційна скарга прийнята до розгляду ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.03.2023 року.

Відповідно до положень ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу на підставі тих доказів, які були предметом дослідження судом першої інстанції. Додаткові докази до суду апеляційної інстанції не надано.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України наділяє сторони процесуальними правами, серед яких право брати участь у судових засіданнях.

Суд враховує, що явка представників сторін в засідання суду обов`язковою не визнавалась, про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

Також суд зазначає, що сторонам надано можливість реалізовувати свої повноваження представництва шляхом участі в засіданнях суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, сторони, що не з`явилися, не були позбавлені можливості забезпечити у засідання суду участь повноважних представників, однак, таким правом не скористалися.

З урахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає можливим проведення судового засідання за явки позивача та апелянта, без участі інших сторін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що ліквідатор ТОВ "Ольга." Гусар І.О. 05.09.2022 року в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ольга." (49000, м. Дніпро, вул. Краснопільська, 9, ідентифікаційний номер юридичної особи 30236375), звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, за змістом якого, з урахуванням заяви від 01.02.2023 року, просив:

1) визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, який укладений у м. Харкові 20.05.2009 між Відкритим акціонерним товариством "Ольга" () (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Ольга.") як продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Скандій" () як покупцем, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бінус О.О. за реєстровим № 1910, згідно умов якого продавець передає у власність (продає), а покупець приймає у власність (купує) нежитлові приміщення підвалу № 38. 1-го поверху № 54-:-87, 93-:-103, антресолі 1-го поверху № 104-:-119, 122, 123, 125-:-133, 136, 137а, 139-:-158 в будинку літ. "Х-4" загальною площею 24073,4 кв.м., які розташовані в місті Харкові по вулиці Морозова в будинку № 13 (тринадцять);

2) витребувати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ольга." () з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг Пром" () наступне майно:

- нежитлові приміщення 1-го пов.№ 81 -:-84,87,93-:-103. антресолі 1-го пов.№112-:-119,122,123,125,126,133,139,158 в будівлі літ."Х-4", заг.пл. 11045,4 кв.м., реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно -101;

- нежитлові приміщення 1-го поверху № 63-:-73, 80, антресолі 1-го поверху №111,136,137, в будівлі літ. "Х-4", загальною площею 5518.4 кв.м., реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 101.

3) припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг Пром" () на наступне майно:

- нежитлові приміщення 1-го пов. № 81-:-84,87,93-:-103, антресолі 1-го пов.№112-:-119,122,123,125,126,133,139,158 в будівлі літ."Х-4", заг.пл.11045,4 кв.м., реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно -101;

- нежитлові приміщення 1-го поверху №63-:-73, 80, антресолі 1-го поверху №111,136,137, в будівлі літ. "Х-4", загальною площею 5518,4 кв.м, реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно-101.

02.02.2023 року ТОВ "Ольга." звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про забезпечення позову, за змістом якої просило суд:

1) накласти арешт на наступні об`єкти нерухомого майна:

- нежитлові приміщення 1-го пов.№81-:-84,87,93-:-103, антресолі 1-го пов.№112-:-119, 122, 123, 125, 126, 133, 139, 158 в будівлі літ."Х-4", заг.пл.11045,4 кв.м., реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 101;

- нежитлові приміщення 1-го поверху №63-:-73, 80, антресолі 1-го поверху №111, 136, 137, в будівлі літ. "Х-4", загальною площею 5518,4 кв.м., реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 101;

2) заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Лізинг Пром" (), ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ), а також будь-яким державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, усім посадовим особам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії, спрямовані на зміну власника, поділ, об`єднання, зміну інших характеристик, передачу третім особам будь-яких речових прав, щодо зареєстрованих на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізинг Пром" () наступних об`єктів нерухомого майна:

- нежитлові приміщення 1-го поверху № 81-:-84,87,93-:-103, антресолі 1-го пов.№112-:-119, 122, 123, 125, 126, 133, 139, 158 в будівлі літ."Х-4", заг.пл. 11045,4 кв.м., реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 101;

- нежитлові приміщення 1-го поверху №63-:-73, 80, антресолі 1-го поверху №111, 136, 137, в будівлі літ. "Х-4", загальною площею 5518,4 кв.м., реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 101.

В обґрунтування поданої заяви ТОВ "Ольга." зазначало, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Вказує, що:

- після порушення спору у даній справі відповідачем було передано спірне майно в іпотеку, що підтверджується наданими ним витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек;

- на дату укладення іпотечного договору 30.09.2022 року відповідачу було відомо про судовий спір у цій справі;

- згідно умов договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок спірного у даній справі майна;

- вказані вище обставини підтверджують, що існує реальний ризик відчуження відповідачем спірного у даній справі майна, що в майбутньому унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову зазначені у ст. 137 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У пункті 10 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, сторони мають право вжити заходи до забезпечення позову не лише якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, але також і у випадках, коли якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення та для ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Верховного Суду у справі №643/12369/19 від 19.02.2021 року зазначено наступне: "Верховний Суд виходить з того, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог:

- пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову;

- з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові".

Верховний Суд роз`яснив, що:

- арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна;

- заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна - це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

Верховний Суд звернув увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На думку колегії суддів доводи апелянта не спростовують висновки оскаржуваної ним ухвали.

Як неодноразово вже вказував Верховний Суд, зокрема в постанові від 29.08.2022 року у справі № 916/53/22, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

З наведеного слідує, що учасник справи, подаючи заяву про забезпечення позову, повинен довести наявність в діях іншого учасника ухилення від виконання зобов`язання (в даному випадку - повернення позивачу спірного майна) після пред`явлення позову до суду, зокрема, у спосіб укладення договору застави (іпотеки) щодо спірного майна. Такі дії повинні містити потенційний ризик, ймовірність вибуття такого майна з володіння іншого учасника.

Позивач, надавши суду першої інстанції всі необхідні докази - копію договору іпотеки від 30.09.2022 року, відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про передачу відповідачем-2 спірного майна в іпотеку ОСОБА_6 , продемонстрував суду і іншим учасникам справи, що відповідач-2, будучи обізнаним про наявність судового спору щодо спірного майна, уклав з ОСОБА_6 договір іпотеки спірного майна.

Як вірно встановлено господарським судом Дніпропетровської області в оскаржуваній ухвалі, договір іпотеки передбачає право іпотекодержателя звернути стягнення на спірне майно в позасудовому порядку шляхом набуття спірного майна (реєстрації за собою права власності на спірне майно), що потягне за собою зміну власника такого майна.

Отже, фактично існує обгрунтований ризик відчуження спірного майна.

Ймовірності вибуття спірного майна з володіння відповідача-2 на користь ОСОБА_6 , на підставі іпотечного зобов`язання, є тим обґрунтованим припущенням того, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Така ймовірність підтверджується, зокрема, твердженнями самого відповідача-2 в апеляційній скарзі: "право застави/іпотеки - це право на чуже майно, внаслідок установлення якого власник може бути примусово позбавлений права на своє заставлене майно".

Отже, заходи забезпечення позову застосовані судом з метою запобігти відчуженню спірного майна. У разі невжиття таких заходів забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову буде утруднено або стане неможливим.

За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" від 17.07.2008 року Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

На підставі викладеного суд колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не доведена і не підлягає задоволенню. Оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2023 року у справі №29/5005/6381/2011 (904/2823/22) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Ю.Б. Парусніков

Повний текст складено 13.04.2023 року.