ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"03" квітня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/1225/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Прядко О.В.

розглянувши клопотання представника ТОВ "БК Сучасні Технології" про

забезпечення позову від 23.03.2023 у справі №906/1225/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Сучасні Технології"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП Майстер"

за участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо

предмета спору, на стороні відповідача - Департаменту регіонального розвитку

Житомирської обласної державної адміністрації

про стягнення 3104911,20 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Сачок А.В. - адвокат, ордер серії ЖТ №102597 від 16.11.2022;

від відповідача: Балабон В.О. - адвокат, ордер серії АІ №1373341 від 03.04.2023;

від третьої особи на стороні відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа за позовом ТОВ "БК Сучасні Технології" до ТОВ "СВП Майстер" про стягнення 3104911,20 грн заборгованості за виконані будівельні роботи за договором субпідряду №25 від 11.10.2017.

Ухвалою суду від 13.03.2023 продовжено строк підготовчого провадження на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відкладено підготовче засідання на 03.04.2023.

29.03.2023 до суду від представника позивача надійшло клопотання від 23.03.2023 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на усі рахунки відповідача - ТОВ "СВП Майстер", у тому числі на відомий розрахунковий рахунок НОМЕР_1 у АТ КБ "Приватбанк".

Клопотання про забезпечення позову обґрунтовано тим, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки існують об`єктивні причини вважати, що майно і кошти відповідача будуть втрачені (повністю чи частково), а це, у свою чергу, створює загрозу забезпечення виконання відповідачем грошових зобов`язань за даним правочином. На думку позивача, через невжиття таких заходів забезпечення він може не отримати заборговані перед ним кошти, не зможе захистити або поновити свої права в межах цього судового провадження без нових звернень до суду.

До клопотання додано квитанцію від 22.03.2023 про сплату судового збору на суму 1342,00 грн та роздруківку із сайту про проведення оплати на рахунок відповідача.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою суду від 31.03.2023 призначено розгляд клопотання представника позивача про забезпечення позову від 23.03.2023 у справі №906/1225/21 в судовому засіданні 03.04.2023 о 12:30 з викликом представників сторін.

Представник позивача в судовому засіданні клопотання про забезпечення позову підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у ньому, однак додаткових пояснень та доказів в обґрунтування клопотання не надав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення клопотання про забезпечення позову заперечив.

Розглянувши клопотання про забезпечення позову від 23.03.2023, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у д о к а з у в а н н і обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Частиною 1 ст.137 ГПК України визначено способи забезпечення позову, серед яких у т.ч. накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд зазначає, що інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту. Разом з тим, заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 у справі №910/1200/20.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.4 ст.137 ГПК України).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення (подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №910/19506/20).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Наведена правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 25.05.2021 у справі №925/1441/20, від 19.10.2021 у справі № 903/533/21.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Отже в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому о б о в ` я з о к д о к а з у в а н н я н а я в н о с т і т а к и х о б с т а в и н п о к л а д а є т ь с я н а з а я в н и к а (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.06.2022 у справі №908/2382/21).

Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Викладені позивачем доводи зводяться до того, що відповідачем на підставі договору купівлі-продажу було реалізовано одну із належних йому квартир, що характеризує поведінку останнього як негативну у господарських правовідносинах та свідчить про те, що майно, кошти підприємства можуть бути втрачені повністю або частково, що ускладнить або унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Судом було здійснено запит та отримана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з якого вбачається, що відповідачем було здійснено продаж належних йому квартир 05.12.2019, 05.05.2021, 06.08.2021 та 29.11.2022. Судом встановлено, що позов подано до суду 15.11.2021. Враховуючи вищевикладене, суд не погоджується з доводами позивача, що реалізація однієї із належних відповідачу квартир характеризує поведінку останнього як негативну у господарських правовідносинах та свідчить про те, що майно, кошти підприємства можуть бути втрачені повністю або частково, що ускладнить або унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При цьому суд зазначає, що позивач не надав належних та допустимих доказів в порядку приписів ст.ст.76 - 79 ГПК України, які підтверджують дійсну ймовірність утруднення виконання або невиконання майбутнього рішення господарського суду в разі невжиття обраних заходів забезпечення позову у випадку задоволення позову.

Суд звертає увагу, що предметом спору у даній справі є вимога про стягнення коштів у сумі 3104911,20 грн в якості оплати вартості будівельних робіт, виконаних за договором субпідряду №25 від 11.10.2017. Виконання в майбутньому судового рішення у даній справі, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у відповідача присудженої до стягнення суми заборгованості.

Натомість заявник не наводить жодних достовірних відомостей щодо наявності чи відсутності на рахунках відповідача грошових коштів у розмірі ціни позову, а також не вказує про вчинення відповідачем дій, які дають достатні підстави стверджувати про намір боржника ухилятись від виконання рішення суду, та не подає суду відповідних доказів на підтвердження вказаного.

Суд звертає увагу, що саме лише посилання на потенційну можливість ухилення боржника від виконання грошового зобов`язання без відповідного доказового обґрунтування, зокрема, доказів витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, за відсутності доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування обраного заявником заходу забезпечення позову, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення позову від 23.03.2023 як необґрунтованого.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136-140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення позову від 23.03.2023 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 07.04.2023

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - позивачу (рек.) + на ел.пошту: ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2

3 - відповідачу (рек.) 13500, Житомирська обл., Попільнянський район, смт. Попільня, вул. Садова, 3, офіс 1

+ на ел.пошту: ;

4 - третій особі - Департаменту регіонального розвитку ЖОДА (майдан ім.С.П.Корольова, буд.12, м.Житомир, 10014) (рек.)

+ на ел.пошту: .