ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про результати розгляду заяви

про грошові вимоги

28 березня 2023 року Справа № 915/399/22

м. Миколаїв

Кредитор (заявник): Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (; вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032; ел.пошта: ; представник Подановський Т.Р., ел. пошта АДРЕСА_2).

Боржник: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ; ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Керуючий реструктуризацією: арбітражний керуючий Хомич Роман Володимирович (адреса для листування: АДРЕСА_3; ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Суддя Давченко Т.М.

при секретарі Сулеймановій С.М.

за відсутності представників

Суть справи: про грошові вимоги

встановив:

Господарським судом Миколаївської області розглядається справа про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 відкрито ухвалою суду від 14.11.2022, цією ж ухвалою введено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_1 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, керуючим реструктуризацією призначено арбітражного керуючого Хомича Р.В. та ін. Попереднє засідання у справі призначено на 19.01.2023.

На сайті Вищого господарського суду України 21.11.2022 оприлюднено оголошення №69533 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність для заявлення кредиторами грошових вимог до боржника.

02.01.2023 до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (далі АТ «ТАСКОМБАНК») вих. № 25103/70.2.2 від 13.12.2022 про визнання кредитором у справі про неплатоспроможність фізичної особи, у якій заявник просить визнати грошові вимоги до боржника у загальному розмірі 15614,54 грн. (13000,00 грн - тіло кредиту, 2614,54 грн - відсотки) , також заявник просить визнати витрати по сплаті судового збору у розмірі 4962,00 грн з посиланням на неналежне виконання ОСОБА_2 зобов`язань щодо своєчасного і у повному обсязі повернення кредитних коштів за укладеним з Банком кредитним договором. Відправлення датоване поштовим відділенням 15.12.2022, тобто, заявник дотримався строку звернення до суду з грошовими вимогами, встановленого ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою від 09.01.2023 судом було прийнято дану заяву до розгляду та призначено розгляд на 23.02.2023. У вказану дату судове засідання не відбулося, ухвалою від 07.03.2023 розгляд заяви банку було призначено на 28.03.2023.

Керуючим реструктуризацією було розглянуто вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» та подано суду відповідні відомості у звіті про результати розгляду вимог кредиторів від 30.12.2022 вих. № 02-01/08/652, за якими повністю визнано борг за кредитом, а щодо відсотків керуючим реструктуризацією указано неправильність періоду нарахування, оскільки банк нарахував їх станом на 20.11.2022, не врахувавши, що 14.11.2022 судом було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_1 , а з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство припиняється нарахування штрафів та інших фінансових санкцій, а також відсотків за зобов`язаннями боржника.

16.01.2023 заявником подано заяву від 02.01.2023 вих. № 19/70.2.2 про уточнення кредиторських вимог, згідно якої банком уточнено вимоги та зменшено розмір відсотків, оскільки для розрахунку при подання заяви банком помилково взято період до 20.11.2022, в той час як провадження у даній справі відкрито 14.11.2022, у зв`язку із чим банк надав суду розрахунок вимог станом на 13.11.2023, за яким розмір відсотків становить 2522,31 грн.

28.03.2023 керуючим реструктуризацією боргів боржника подано заяву про проведення судового засідання без його участі з урахуванням безпекової ситуації у державі. При цьому, керуючий реструктуризацією додатково повідомив про визнання грошових вимог банку та просив призначити судове засідання для вирішення питання затвердження плану реструктуризації боргів боржника, або про перехід до наступної судової процедури (процедури погашення боргів) чи про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Боржник у судове засідання не з`явився, про дату судового засідання повідомлена належним чином (ухвала доставлена до Електронного кабінету).

Ухвалу суду від 07.03.2023 про призначення розгляду даної вправи в т.ч. й заяви банку було надіслано на електронні адреси банку та представника.

Кредитор у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Суд зазначає, що кредитора було повідомлено належним чином з огляду на таке. АТ «ТАСКОМБАНК», звертаючись до суду із заявою про грошові вимоги та з заявою про уточнення вимог надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

Окрім цього, судом не визнавалася обов`язковою присутність представників учасників справи.

Таким чином, учасники справи, належно повідомлені про дату та час розгляду заяви про грошові вимоги, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки (Боржник та АТ «ТАСКОМБАНК») суд не повідомили, проте матеріалів справи достатньо для розгляду заяви, а тому неявка сторін не перешкоджає розгляду даної заяви.

Відповідно до ст. 122 Кодексу України з питань банкрутства подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Проаналізувавши положення ч. 1 ст. 45, ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку, що законодавцем покладено обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про неплатоспроможність саме на кредитора. До такого обов`язку також належить подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора. А неподання такої сукупності документів може мати наслідком відмову суду у визнанні спірних вимог кредитора.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У свою чергу докази відповідно до ст. ст. 76-79 ГПК України повинні бути належними на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Слід зауважити, що заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, виходячи з вимог Кодексу обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 914/1126/14, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16).

Під час розгляду заявлених грошових вимог, суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (аналогічна позиція наведена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

Жодних заперечень щодо вказаних вимог до суду не надходило.

В судовому засіданні судом було підписано вступну та резолютивна частини ухвали.

13.12.2021 АТ "ТАСКОМБАНК" (кредитор) та фізичною особою ОСОБА_1 (клієнт, позичальник, боржник) було підписано Заяву-договір на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування № 002/13141417-СК_SB (надалі Кредитний договір), у якій клієнт просить відкрити поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на споживчі цілі у сумі 13000,00 грн зі строком користування 12 місяців.

Підписанням цієї Заяви-договору позичальник акцептував Публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщений на сайті Банку) і беззастережно приєднався до умов останнього. Також позичальник підтвердив ознайомлення з умовами ДКБО, тарифами банку, правилами користування електронним платіжним засобом, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (згідно з вимогами діючого законодавства) та отримала їх примірники у Мобільному додатку.

Банком роз`яснено, що кредитний ліміт є видом споживчого кредиту у формі кредитування рахунку. Кредитний ліміт - максимальна сума коштів, в межах якої Клієнт має право здійснювати операції за поточним рахунком при тимчасовій відсутності власних коштів за рахунок коштів Банку.

У п. 10 клієнт погодив порядок повернення кредиту та сплати процентів через щомісячний платіж (в розмірі не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості), з урахуванням змін передбачених тарифами Банку.

Пунктом 19 клієнт надав розпорядження (доручення) Банку здійснювати договірне списання зі свого поточного рахунку / рахунків, що відкриті на момент укладання цієї Заяви - договору, або які будуть відкриті в Банку в майбутньому, на користь Банку будь-яких грошових коштів, які становлять заборгованість Клієнта за цією Заявою-договором, зі сплати відсотків, комісій, штрафів, пені.

Таким чином, позичальник підтвердив свою обізнаність (ознайомленість) та поінформованість відносно запропонованих Банком умов надання зазначених банківських послуг (в т.ч. кредитних) та надав відповіднузгоду, що засвідчив особистим електронним цифровим підписом.

Відповідно до паспорту споживчого кредиту відсоткова ставка є фіксовано та становить 37%.

Кошти за договором позичальником було отримано у передбачений Кредитним договором спосіб - шляхом кредитування поточного рахунку, зазначеного в Кредитному договорі.

Позичальник у свою чергу, отримавши кошти банку не виконав взяті на себе зобов`язання щодо вчасної сплати відсотків.

У зв`язку із відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність банком пред`явлено указану заяву в порядку ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, згідно якої конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Станом на дату звернення заявника з грошовими вимогами до боржника борг не сплачено та боржником не оспорено, керуючим реструктуризацією визнано указані вимоги.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, боржником порушені договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 13.11.2022 (до дати відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) у гр. ОСОБА_3 виникла заборгованість з основного боргу - 13000,00 грн, по відсоткам - 2522,31 грн.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, шо залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ГК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Вказані вимоги виникли до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та є конкурсними.

Ураховуючи встановлене та відповідно до ст. 122, 45 Кодексу України з процедур банкрутства, суд вважає грошові вимоги банку в сумі 15522,31 грн належним чином обґрунтованими, відповідно ці вимоги підлягають визнанню у повному обсязі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі №904/1693/19 зазначено, що аналіз приписів частин першої, четвертої статті 23 Закону № 2343-XII свідчить про те, що з моменту офіційної публікації оголошення про порушення щодо боржника справи про банкрутство є таким, що фактично настав, строк виконання усіх зобов`язань боржника, які виникли до моменту порушення щодо нього провадження у справі про банкрутство, і, незалежно від настання строку їх виконання, кредитори за такими зобов`язаннями зобов`язані заявити грошові вимоги до боржника у справі про банкрутство з додержанням тридцятиденного строку від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство, бо протилежне матиме наслідком втрату такими вимогами статусу конкурсних і їх включення до реєстру як вимог шостої черги (правова позиція, наведена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 6 вересня 2018 року у справі № 903/984/16, 13 листопада 2018 року у справі № 909/1056/15, від 12 грудня 2018 року у справі № 910/30188/15, від 9 квітня 2019 року у справі № 923/436/17, 29 січня 2019 року по справі № 909/722/14, від 12 лютого 2019 року у справі № 914/1096/18, від 5 грудня 2019 року у справі № 910/1678/19, від 5 грудня 2019 року у справі № 910/1678/19, від 24 липня 2020 року у справі № 904/3060/19.

Норми статті 1 та частини першої статті 23 Закону № 2343-XII пов`язують статус конкурсних грошових вимог виключно з моментом виникнення відповідного зобов`язання боржника (постанова Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 921/184/16-г/10).

Зазначені норми кореспондуються з нормами статті 1 та частини 4 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, який набрав чинності з 21.04.2019.

Тобто при визначенні статусу кредиторських вимог у справі про банкрутство має враховуватися насамперед момент виникнення вимоги, а не строк її виконання, відтак вимоги кредиторів, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, є конкурсними незалежно від строку виконання грошових зобов`язань боржника.

Таким чином, враховуючи, що кредиторські вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» виникли до порушення провадження у справі про неплатоспроможність боржника, вони є конкурсними.

Разом з тим, згідно з частиною 2 статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність, зокрема, витрати на оплату судового збору, відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Кредитором за подання до господарського суду заяви з вимогами до боржника згідно меморіального ордеру № від 13.12.2022 сплачено судовий збір за звернення до суду із заявою про грошові вимоги в розмірі 4962,00 грн. а тому вказані витрати мають бути відшкодовані до задоволення вимог кредиторів.

Стосовно черговості задоволення вимог кредиторів суд зазначає, що порядок задоволення вимог кредиторів у справі про неплатоспроможність визначено статтею 133 Кодексу України з процедур банкрутства. Згідно з ч. 4 цієї статті, вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

З урахуванням положень ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства суд вважає, що визнані судом вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» мають задовольнятися у такій черговості:

- 4962,00 грн. (судовий збір) - позачергові вимоги;

- 15522,31 грн. - 2 черга.

Керуючись ст. 45-47, 122, 133, Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» () до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 15522,31 грн.

2. Зобов`язати керуючого реструктуризацією включити вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» () до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

3. Зобов`язати керуючого реструктуризацією включити витрати Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» () по сплаті судового збору за подання заяви про грошові вимоги у розмірі 4962,00 грн. до реєстру вимог кредиторів відповідно до ч. 2 ст. 133 Кодексу України з процедур банкрутства.

4. Ухвалу надіслати учасникам у справі, зазначеним у вступній частині даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.04.2023.

Суддя Т.М. Давченко