ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.04.2023м. СумиСправа № 920/123/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Яковенка В.В., за участю секретаря судового засідання Балицького В.В., розглянувши матеріали справи № 920/123/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Сумитеплоенерго (40022, м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 10, )

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Сумбуд (40000, м. Суми, вул. Петропавлівська, 86, )

про стягнення 133115,84 грн,

представники сторін:

позивача не з`явився;

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду звернувся позивач з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача 133115,84 грн за договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 1729-Т від 01.01.2014, з яких: 56098,19 грн основний борг, 4254,45 грн 3% річних, 36053,72 грн інфляційні збитки, 36709,48 грн пеня, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00грн.

Ухвалою від 08.02.2023 суд постановив відкрити провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.03.2023.

Ухвалою від 07.03.2023 суд постановив відкласти розгляд справи по суті в судове засідання на 28.03.2023.

У судовому засіданні 28.03.2023 оголошено перерву до 06.04.2023 з повідомленням відповідача про дату судового засідання.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення ухвали суду від 08.02.2023 про відкриття провадження у справі.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 ГПК України).

У ч. 8 ст. 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Ураховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі Правила 630) та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у цій сфері.

За статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»: житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно з пунктом 2 частини 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено поняття виконавець комунальної послуги. Це суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 18.06.2019 № 322 «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми» Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» визначено виробником та виконавцем комунальних послуг в місті Суми з постачання теплової енергії та гарячої води.

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 745 від 21.12.2019 «Про встановлення розмірів внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, яке здійснюється ТОВ «Сумитеплоенерго» вирішено: 1. Встановити розміри внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, споживачам, які приєднані до інженерних мереж ТОВ «Сумитеплоенерго» окремо для кожної будівлі згідно з додатками 1,2 до цього рішення; 2. Товариству з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» нарахування внесків здійснювати за кожен календарний квартал.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальної послуги відноситься послуга з постачання теплової енергії та гарячої води.

Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних здійснюється виключно на договірних засадах.

Між ТОВ «Сумитеплоенерго» (позивач-виконавець) та Приватним акціонерним товариством «Сумбуд» (відповідач-споживач) укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 1729 - Т від 01.01.2014.

Відповідно до п.1.1 договору виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених договором.

Розрахунки споживача із постачальником за надану послугу з централізованого постачання опалення виконуються згідно з діючим законодавством, згідно з рахунками ТОВ «Сумитеплоенерго» щомісячно у відповідності з показаннями приладу обліку встановленого в будівлі за адресою 40030, м. Суми, вул. Миргородська, буд. 6.

Згідно з п. 2.1 договору розмір тарифів встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг (далі НКЕРЕКП), відповідно до чинного законодавства України.

У відповідності до п. 3.2. договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

На підставі п.3.3 договору боржник до 15 числа розрахункового періоду повинен був сплачувати вартість зазначеної в договорі кількості спожитої теплової енергії в гарячій воді, передбаченої на розрахунковий період.

Пунктом 3.4 договору встановлено, що споживач щомісячно до 06 числа отримує від виконавця акт прийому-передачі теплової енергії та рахунок на оплату. Несвоєчасне отримання рахунку не звільняє споживача від відповідальності щодо сплати за надані послуги.

Пунктом 3.5 договору визначено, що остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію здійснюється до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 10.1 договору договір укладається на 1 рік і набирає чинності з дня його укладання. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Станом на дату подачі даної позовної заяви договір № 1729-Т від 01.01.2014 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води чинний.

За умовами договору протягом січня - квітня 2022 року позивачем були надані відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а саме: за січень 2022 року спожито 63,5695 Гкал в сумі 143713,74 грн за показаннями лічильника; за лютий 2022 року спожито 35,2773 Гкал в сумі 81252,84 грн, нарахування по середньому у зв`язку з відсутністю даних по лічильнику; за березень 2022 року спожито 38,388 Гкал в сумі 54376,60 грн. У квітні 2022 року було знято показники лічильника теплової енергії та скореговані нарахування за лютий березень 2022 року зі знаком мінус 43,376 Гкал в сумі 99907,58 грн.

На підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1209 було здійснено перерахунок за період січень квітень 2022 року по ціні газу в сумі мінус 35378,67 грн.

Рахунки на оплату та акти приймання-передачі теплової енергії за період січень квітень 2022 року отримані нарочно представником відповідача, проте не повернуті позивачу в підписаному вигляді.

Супровідним листом вих. 683 від 25.01.2023 ТОВ «Сумитеплоенерго» повторно відправило рахунки та акти прийому - передачі теплової енергії за період з 01 січня 2022 року по 31 травня 2022 року на адресу відповідача.

Споживання кількості теплової енергії також підтверджується поясненнями щодо відпуску теплової енергії, Нарядом № 239 від 26.04.2022 та Актом готовності вузла обліку теплової енергії до роботи в опалювальному сезоні 2021-2022 років згідно з показаннями приладу обліку встановленого в будівлі за адресою: 40030, м. Суми, вул. Миргородська, буд. 6.

Відповідачем здійснено часткову оплату у січні в сумі 22 000,00 грн та у вересні 100 000,00 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень та відображено в відомості розрахунків за вищезазначений період.

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до статей 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань за грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

На підставі частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. Аналогічні норми містяться в статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язань, встановлених статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. (стаття 714 Цивільного кодексу України).

За своєю правовою природою договір № 1729-Т є договором про надання послуг.

Відповідно до приписів ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з приписами статті 903 назаваного Кодексу якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

На підставі пункту 40 Правил користування тепловою енергією, затвекрджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, споживач зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих правил.

Пунктом 23 вказаних Правил визначено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

Частиною шостою статті 25 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов`язкову силу для сторін. Будучи пов`язаними взаємними правами та обов`язками (зобов`язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов`язання.

Факт надання позивачем відповідачеві послуг за вищевказаним договором повністю підтверджується матеріалами справи та не спростовується відповідачем - відзиву на позов чи письмових заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано.

Відтак, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за надані послуги за договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.01.2014 № 1729-Т в сумі 56098,19 грн підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано відповідачеві пеню в сумі 36709,48 грн, 3% річних в сумі 4254,45 грн та інфляційні збитки в сумі 36053,72 грн.

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 5.1.5 договору передбачено, що в разі несвоєчасної сплати споживачем грошових коштів, які передбачені термінами цього договору, за послуги виконавця, споживач сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання. Соживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу виконавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч.1 статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

У відповідності до статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За порушення відповідачем узгоджених сторонами у договорі строків оплати наданих послуг позивач нарахував та заявив до стягнення пеню (по періодам зазначених ним у позовній заяві в графах «Період 1 (10.02.202 31.08.2022), Період 2 (10.03.2022 30.09.2022), Період 3 (10.04.2022 31.10.2022)» у загальній сумі 36709,48 грн із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ в день прострочення, суми заборгованості за період та кількості днів прострочення.

Водночас при нарахуванні пені не було враховано вимоги ст. 253 ЦК України згідно якої перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З урахуванням умов договору прострочення боргу починається з 11 числа відповідного місяця.

Крім того, позивачем не враховано суму, на яку здійснено перерахунок у квітні 2022 року за період січень квітень 2022 року за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що впроваджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1209.

Суд здійснив перерахунок пені з урахуванням визначеного судом періоду прострочення оплати, часткової відповідачем оплати та перерахунку за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у квітні 2022 року, що склало за розрахунком суду 31230,13 грн, з яких: пеня за період з 11.02.2022 до 30.04.2022 у розмірі 5268,70 грн, за період з 01.05.2022 до 11.08.2022 у розмірі 11800,42 грн, за період з 11.03.2022 до 30.04.2022 у розмірі 2166,71 грн, за період з 11.04.2022 до 30.04.2022 у розмірі 912,99 грн, за період з 01.05.2022 до 11.10.2022 у розмірі 11081,31 грн.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення 36053,72 грн інфляційних збитків та 4254,45 грн 3% річних, нарахованих за періоди з 10.02.2022 до 02.02.2023, з 10.03.2022 до 02.02.2023, з 10.04.2022 до 02.02.2023.

При нарахуванні 3% річних та інфляційних збитків позивачем було допущено аналогічні помилки, що й при розрахунку пені, у зв`язку з чим суд здійснив власний розрахунок інфляційних збитків та 3% річних, відповідно до якого обґрунтованим розміром інфляційних збитків, що підлягає стягненню з відповідача, є 32484,18 грн, 3% річних 2884,96 грн.

Таким чином, з урахуванням вказаних розрахунків з відповідача підлягає стягненню 31230,12 грн пені, 2884,96 грн 3% річних та 32484,18 грн інфляційних збитків, а в решті заявлених вимог слід відмовити.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову в межах стягнення з відповідача 56098,19 грн заборгованості за договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 1729-Т від 01.01.2014, 31230,13 грн пені, 2884,96 грн 3% річних, 32484,18 грн інфляційних збитків, в іншому позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Сумбуд (40000, м. Суми, вул. Петропавлівська, 86, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сумитеплоенерго (40022, м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 10, ) 56098 грн 19 коп. (п`ятдесят шість тисяч дев`яносто вісім гривень 19 копійок) заборгованості за договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 1729-Т від 01.01.2014, 2884 грн 96 коп. (дві тисячі вісімсот вісімдесят чотири гривні 96 копійок) 3% річних, 32484 грн 18 коп. (тридцять дві тисячі чотириста вісімдесят чотири гривні 18 копійок) інфляційних збитків, 31230 грн 13 коп. (тридцять одна тисяча двісті тридцять гривень 13 копійок) пені, 2473 грн 84 коп. (дві тисячі чотириста сімдесят три гривні 84 копійки) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 11.04.2023.

Суддя В.В. Яковенко