За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Неон Груп"
про ухвалення додаткового рішення
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Неон Груп"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АБЗ-1"
про стягнення 2 591 520,86 грн
Суддя Удалова О.Г.
Секретар судового засідання Бенчук О.О.
Представники учасників справи:
від позивача Бердник В.В
від відповідача Білик М .П.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Неон Груп" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АБЗ-1" (далі - відповідач) про стягнення 2 591 520,86 грн, з яких 2 159 600,70 грн - основний борг та 431 920,16 грн - штраф.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.02.2023 позов задоволено повністю.

20.02.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Неон Груп" надійшла заява про ухвалення рішення про розподіл судових витрат, в якій останній просить суд стягнути з відповідача у даній справі витрати на правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн.

Ухвалою суду від 09.03.2023 розгляд вказаної заяви позивача призначено в судовому засіданні на 20.03.2023, а також запропоновано відповідачу надати письмові пояснення, заперечення по суті заяви відповідача про розподіл судових витрат.

У судове засідання 20.03.2023 представники учасників справи не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим ухвалою суду від 20.03.2023 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Неон Груп" про ухвалення додаткового рішення відкладено на 03.04.2023.

У судовому засіданні представник позивача вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити, відповідач проти задоволення вимог заяви не заперечував.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про розгляд заяви щодо розподілу судових витрат, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення за наявними матеріалами.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/11432/22, суд виходив з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У попередньому (орієнованому) розрахунку суми судових витрат позивач вказував про понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 82 745,60 грн, докази чого будуть надані суду в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

До позовної заяви позивачем долучено договір № 7/10/22 від 25.10.2022 про надання правової допомоги, укладений між позивачем (клієнт) та адвокатом Бердником В.В. (адвокат).

Заява про ухвалення додаткового рішення подана позивачем в строк, передбачений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме 20.02.2023.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн.

На підтвердження понесення таких витрат позивачем надано:

- договір № 7/10/22 від 25.10.2022;

- ордер серії СА № 1040388 від 27.10.2022;

- акт від 17.02.2023 на суму 50 000,00 грн.

Оцінивши подані докази, суд зазначає таке.

Відповідно до договору № 7/10/22 від 25.10.2022, укладеного між позивачем (клієнтом) та адвокатом Бердником В.В., сторонами обумовлено, що предметом договору є надання адвокатом клієнту правової (правничої) допомоги, пов`язаної з захистом прав клієнта та інтересів щодо стягнення з ТОВ «АБЗ-1» на користь клієнта грошових коштів у зв`язку з невиконанням умов договору № 33-Д від 01.03.2021, та надання юридичних послуг.

Пунктом 3.1 вказаного договору сторонами погоджено наступний розмір гонорару та порядок його сплати:

- 5 000,00 грн - фіксована сума гонорару;

- 3% розміру задоволеної судовим рішенням суми позовних вимог - розмір додаткового гонорару, які клієнт сплачує протягом 10 робочих днів з часу прийняття рішення за результатами розгляду справи.

Відповідно до п. 4.1 договір набуває чинності з дати його підписання і діє до прийняття рішення відповідним судом першої інстанції за результатом розгляду справи, що стосується предмету договору, а в частині сплати гонорару - до повного виконання.

17.02.2023 між позивачем та адвокатом підписано акт приймання-передачі послуг, в якому сторонами погоджено, що розмір гонорару за погоджені договором послуги (правову допомогу) має становити 5 000,00 грн, а також 77 745,62 грн - 3% від суми, задоволеної судом до стягнення.

Однак сторони, враховуючи обсяг фактично наданої правової допомоги, керуючись принципом розумності і співмірності відповідно до ціни позову погодили, що розмір гонорару, що підлягає сплаті, становить 50 000,00 грн.

Витрати за надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/583/19).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем під час розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення не надано суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Заперечень проти заявленого позивачем розміру витрат на правничу відповідачем не надано.

З огляду на зазначені обставини, суд вважає заяву позивача про ухвалення додаткового рішення обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Неон Груп" про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АБЗ-1" (03124, КИЇВ, ВУЛ. ВАСИЛЕНКА МИКОЛИ, БУДИНОК 7-А, ОФІС 3-41, код 41190464) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Неон Груп" (19602, ЧЕРКАСЬКА ОБЛ., СІЛЬРАДА РУСЬКОПОЛЯНСЬКА(З), УРОЧИЩЕ "КЛЕНОВЕ", БУДИНОК 1А, код 42012940) 50 000,00 грн (п`ятдесят тисяч грн 00 коп.) витрат на правничу допомогу.

3. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 10.04.2023.

Суддя О.Г. Удалова