УХВАЛА

м. Київ

10.04.2023Справа № 910/4972/23
Суддя Господарського суду міста Києва Алєєва І.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Комунального некомерційного підприємства «Ірпінський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Ірпінської міскої ради Київської області

до Благодійної організації «Благодійний фонд «Добре діло!»

про розірвання договору та стягнення 18 499, 16 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про розірвання договору та стягнення 18 499, 16 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Положеннями ст. 172 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Такий самий обов`язок покладається на позивача у разі залучення судом до участі у справі іншого відповідача, заміни неналежного відповідача, залучення або вступу у справу третьої особи.

З доданих до позовної заяви документів вбачається, що в якості доказу направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів позивачем додано поштову накладну та опис вкладення до цінного листа.

Так, з доданого до позовної заяви опису вкладення до цінного листа вбачається, що відповідачу було направлено «Копію позовної заяви на 61 арк.», втім вичерпного переліку документів, які були направлені відповідачу позивачем не зазначено, що позбавляє суд можливості перевірити та достовірно встановити факт направлення відповідачу саме доданих до позовної заяви документів, а не іншої кореспонденції.

Положеннями ст.ст. 1, 2 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що станом на 01.01.2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2 684, 00 гривні.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн. 00 коп.) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (939 400 грн. 00 коп.). З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн. 00 коп.).

Судом враховано, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем заявлено вимогу про стягнення 18 499, 16 грн. та вимогу про розірвання договору.

За таких підстав, при зверненні до суду з вказаним позовом позивачем повинен бути сплачений судовий збір у загальному розмірі 5 368, 00 грн. відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Натомість, до позовної заяви позивачем додано квитанцію № від 27.03.2023 про сплату лише 2 684, 00 грн.судового збору за подання даної позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З наведених підстав позовна заява підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 232, 234, 235, Господарського процесуального кодексу України Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву залишити без руху.

2.Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками та доказів сплати судового збору у встановленому порядку за подання до господарського суду даної позовної заяви.

3.Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 5 днів .

4.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню

Суддя І.В. Алєєва