ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 Справа № 914/371/23

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., за участю секретаря судового засідання Шевчук О. О., розглянув по суті у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія», м. Львів,
до відповідача:Акціонерного товариства «Южноуральський арматурно-ізоляторний завод», м. Южноуральськ, Челябінська обл., російська федерація,
про:стягнення 8'694'000,00 російських рублів.
За участю представників сторін:
позивача:Хоп`як В. З. представник,
відповідача:не з`явився.
Вступ.

1. Між ТзОВ «Львівська ізоляторна компанія» та АТ «Южноуральський арматурно-ізоляторний завод» виникли правовідносини на підставі Контракту № 28/02-ЛИК/18 від 16.04.2018, на виконання якого позивачем здійснено відповідачу поставку товару на суму 8'694'000,00 російських рублів. Покупець не оплатив продавцю отриманий товар, у зв`язку з чим ТзОВ «Львівська ізоляторна компанія» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості.

2. Предметом доказування у даному випадку є обставини, з якими позивач пов`язує факт поставки товару на підставі укладеного правочину, неналежне виконання контракту в частині взятих зобо`язань з його оплати та підставності стягнення існучої заборгованості.

Аргументи сторін.

3. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що позивачем поставлено товар відповідачу на підставі укладеного між ними Контракту № 28/02-ЛИК/18 від 16.04.2018, за умовами якого постачальник (позивач) зобов`язався передати, а покупець (відповідач) прийняти і оплатити товар, в асортименті, по цінах та кількості, визначених у Специфікаціях.

Відповідач у порушення умов Контракту № 28/02-ЛИК/18 від 16.04.2018 не здійснив оплату поставленого товару, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 8'694'000,00 російських рублів, що підтверджується специфікаціями, інвойсами, CMR та митними деклараціями, які знаходяться в матеріалах справи.

Відтак, позивач просить стягнути з відповідача грошові коши у розмірі 8'694'000,00 російських рублів, що складає 4'619'991,60 грн за курсом НБУ (1 російський рубль 0,53095 грн) станом на 25.01.2023 (момент подання позовної заяви з додатками у службу поштового зв`язку для направлення до суду).

4. Відповідач відзив на позов не подав, проти позову не заперечив, доказів виконання взятого на себе зобов`язання не надав.

Обставини справи.

5. 16 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія», як продавцем, та Акціонерним товариством «Южноуральський арматурно-ізоляторний завод», як покупцем, укладено Контракт № 28/02-ЛИК/18 (далі Контракт), відповідно до п. 1.1. якого Продавець зобов?язується відповідно до заявок Покупця передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов?язується прийняти та сплатити його на умовах цього контракту.

6. Номенклатура, кількість, терміни та умови відвантаження, ціна товару відображаються у Специфікації, яка складається додатково на підставі письмової заявки Покупця. Кожна специфікація має свій порядковий номер (1,2,3...), додається до договору та є його невід?ємною частиною (п. 1.2. Контракту).

7. Згідно з п. 3.1.-3.2., 3.5. Контракту Товар поставляється Покупцеві в обсязі та строки, які узгоджуються сторонами у конкретній Специфікації та не можуть бути змінені Продавцем в односторонньому порядку. Продавець постачає Покупцеві Товар на умовах FCA м. Львів (Україна) відповідно до міжнародних правил тлумачення торгових термінів INCOTERMS 2010. Право власності на Товар та ризики втрати та пошкодження щодо нього переходять із Продавця на Покупця у момент поставки товару відповідно до п. 3.5. цього контракту. Зобов?язання Продавця з постачання Товару вважається виконаним з моменту постачання Товару. Моментом поставки Товару відповідно до умов INCOTERMS 2010 є момент його завантаження на складі Продавця у транспортний засіб Перевізника, зазначеного Покупцем, що підтверджується датою, зазначеною у товарній або товарно-транспортній накладній, якщо інші умови поставки не встановлені відповідною Специфікацією.

8. Згідно з п. 5.1.-5.2. ціна Товару та сума поставки узгоджуються сторонами у Специфікації, що визначає кількість та номенклатуру Товару, що постачається Покупцю. Розрахунки за товар, що передається за цим договором, здійснюються шляхом перерахування безготівкових коштів на розрахунковий рахунок Продавця протягом 90 (дев?яноста) банківських днів від дати надходження партії Товару за відповідною Специфікашією на склад Покупця, якщо інша форма розрахунку не встановлена Специфікацією.

9. Валюта Контракту - рублі РФ. Валюта платежу - рублі РФ. Загальна вартість товару, поставленого за цим контрактом, визначається сумою всіх підписаних специфікацій до цього Контракту (п. 5.7.-5.9. Контракту).

10. Пунктом 9.1. Контракту унормовано, що Контракт набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє щодо поставок до 31 грудня 2018 року, а щодо розрахунків до повного їх завершення. Цей контракт може бути продовжений сторонами шляхом складання та підписання уповноваженими представниками сторін відповідної угоди.

11. Додатковою угодою № 2 від 17.12.2018 до Контракту сторонами погоджено продовжити термін дії Контракту до 31 грудня 2019 року.

12. Додатковою угодою № 4 від 23.12.2019 до Контракту сторонами погоджено продовжити термін дії Контракту до 31 грудня 2020 року.

13. Додатковою угодою № 6 від 28.12.2020 до Контракту сторонами погоджено продовжити термін дії Контракту до 31 грудня 2021 року.

14. Додатковою угодою № 7 від 27.12.2021 до Контракту сторонами погоджено продовжити термін дії Контракту до 31 грудня 2022 року. Крім того, сторони домовились внести зміни до пунктів 8.1. та 8.2. Контракту, виклавши їх у наступній редакції: « 8.1. Усі суперечки, що виникають у зв?язку з виконанням цього Контракту, передаються на розгляд та вирішення до Господарського суду Львівської області, місто Львів, Україна. Мова судового процесу - українська. у всьому, що не передбачено цим контрактом, сторони керуються чинним законодавством України.

« 8.2. Місце проведення засідання Господарського суду Львівської області: вул. Личаківська 128, м. Львів, 79014, Україна.

Направлення претензій, повісток, повідомлень, заяв здійснюється рекомендовані поштовим відправленням на юридичні адреси, зазначені в розділі 10 Контракту (юридичні адреси сторін), або вручається кур`єром представнику сторони.».

15. 25 січня 2022 року сторонами підписано специфікацію № 238 на товар вартістю 10'867'500,00 російських рублів. Крім того, у даній специфікації погоджено, що:

- умови оплати: 100% оплата протягом 80 календарних днів від дати відвантаження Товару, зафіксованого в експортній ВМД;

- право власності на товар переходить від Продавця до Покупця з моменту (дати) оформлення експортної декларації в країні Продавця;

- термін відвантаження: січень-лютий 2022 року.

16. Продавцем оформлено міжнародні товарно-транспортні накладні на перевезення обумовленого сторонами товару:

- CMR № 0170883 від 09.02.2022;

- CMR № 459071 від 10.02.2022;

- CMR № 601543 від 14.02.2022;

- CMR № 601546 від 14.02.2022.

17. Митними органами при перетині кордону Україна-росія складено відповідні митні декларації:

- № 9004 на суму 2'173'500,00 російських рублів від 14.02.2022;

- № 9006 на суму 2'173'500,00 російських рублів від 15.02.2022;

- № 8972 на суму 2'173'500,00 російських рублів від 19.02.2022;

- № 8982 на суму 2'173'500,00 російських рублів від 20.02.2022.

18. У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Контрактом з оплати товару, позивач звернувся за захистом своїх порушених прав до Господарського суду Львівської області з даним позовом.

19. Ухвалою суду від 08.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 07.03.2023 о 10:20 год.

20. 23 лютого 2023 року представником відповідача подано клопотання про розгляд справи без його участі (вх. № 4698/23).

21. За наслідками підготовчого засідання 07.03.2023 судом постановлено ухвалу, якою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.03.2023 о 13:30 год., явку учасників процесу визнано необов`язковою.

22. Ухвалою суду від 14.03.2023 судом відкладено розгляд справи по суті на 28.03.2023.

23. 17 березня 2023 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи по суті без його участі (вх. № 6720/23).

24. Підготовче засідання 28.03.2023 не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Трускавецького В. П. Ухвалою суду від 31.03.2023 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 06.04.2023.

25. У судове засідання з розгляду справи по суті 06.04.2023 з`явився представник позивача, який надав свої пояснення по суті спору та не заперечив проти розгляду справи без участі відповідача.

26. У судовому засіданні 06.04.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція суду.

27. За приписами ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

28. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про міжнародне приватне право» якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

29. Згідно з ст. 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

30. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ГПК України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

31. Стосовно застосування правових норм суд враховує практику Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 червня 2022 року у справі № 490/9551/19, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ на територію України 24 лютого 2022 року Україна розірвала дипломатичні відносини з Росією, що у свою чергу з цієї дати унеможливлює направлення різних запитів та листів до посольства РФ в Україні у зв`язку із припиненням його роботи на території України. Верховний Суд встановив підстави для висновку про те, що починаючи з 2014 року відсутня необхідність у направленні до посольства РФ в Україні запитів щодо згоди РФ бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди у зв`язку з вчиненням РФ збройної агресії проти України та ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності Української держави. А починаючи з 24 лютого 2022 року таке надсилання неможливе ще й у зв`язку із розірванням дипломатичних зносин України з РФ.

32. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє станом на час розгляду справи.

33. У зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ на територію України 24 лютого 2022 року Україна розірвала дипломатичні відносини з Росією, що у свою чергу з цієї дати унеможливлює направлення різних запитів та листів до посольства РФ в Україні у зв`язку із припиненням його роботи на території України.

34. У постанові від 14 квітня 2022 року Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 308/9708/19 вказано, що направлення документів процесуального характеру РФ, а відтак зупинення провадження у справі є недоречним, оскільки вчинення РФ з 2014 року збройної агресії проти України не припиняється, РФ заперечує суверенітет України, тому зобов`язань поважати та дотримуватися суверенітету цієї країни немає. А отже, і направляти до посольства цієї країни запит на згоду про участь у справі і зупиняти провадження у справі до отримання відповіді від РФ або повідомлення про вручення такого запиту не потрібно.

35. З огляду на те, що в Україні введено воєнний стан у зв`язку з триваючою повномасштабною збройною агресією РФ проти України, чим порушено її суверенітет, отримання згоди РФ бути відповідачем у цій справі наразі є недоречним. Зупинення провадження у справі призведе до безпідставного зволікання з розглядом справи, що не сприятиме якнайкращому захисту інтересів позивача.

36. Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

37. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

38. Як передбачено ст. 174 ГПК України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

39. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

40. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

41. Господарські зобов`язання між ТзОВ «Львівська ізоляторна компанія» та АТ «Южноуральський арматурно-ізоляторний завод» виникли на підставі укладеного Контракту № 28/02-ЛИК/18 від 16.04.2018, що за своєю правовою природою є договором поставки.

42. За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

43. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України).

44. Частиною 1 ст. 664 ЦК України унормовано, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

45. Згідно з п. 3.2., 3.5. Контракту Продавець постачає Покупцеві Товар на умовах FCA м. Львів (Україна) відповідно до міжнародних правил тлумачення торгових термінів INCOTERMS 2010. Право власності на Товар та ризики втрати та пошкодження щодо нього переходять із Продавця на Покупця у момент поставки товару відповідно до п. 3.5. цього контракту. Зобов?язання Продавця з постачання Товару вважається виконаним з моменту постачання Товару. Моментом поставки Товару відповідно до умов INCOTERMS 2010 є момент його завантаження на складі Продавця у транспортний засіб Перевізника, зазначеного Покупцем, що підтверджується датою, зазначеною у товарній або товарно-транспортній накладній, якщо інші умови поставки не встановлені відповідною Специфікацією.

46. Згідно з погодженими в Специфікації № 238 від 25.01.2022 умовами право власності на товар переходить від Продавця до Покупця з моменту (дати) оформлення експортної декларації в країні Продавця.

47. Згідно з частиною першою статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

48. Згідно з п. 5.1. ціна Товару та сума поставки узгоджуються сторонами у Специфікації, що визначає кількість та номенклатуру Товару, що постачається Покупцю.

49. У специфікації № 238 від 25.01.2022 сторонами погоджено, зокрема, вартість товару - 10'867'500,00 російських рублів та умови його оплати - 100% оплата протягом 80 календарних днів від дати відвантаження Товару, зафіксованого в експортній ВМД.

50. Позивачем на виконання умов Контракту та Специфікації здійснено відповідачу поставку товару на загальну суму 8'694'000,00 російських рублів, що підтверджується документами, зазначеними судом у п. 16-17 даного рішення.

51. Як встановлено судом з досліджених матеріалів справи, при перетині міжнародного кордону складено відповідні вантажні митні декларації (ВМД) № 9004 на суму 2'173'500,00 російських рублів від 14.02.2022; № 9006 на суму 2'173'500,00 російських рублів від 15.02.2022; № 8972 на суму 2'173'500,00 російських рублів від 19.02.2022; № 8982 на суму 2'173'500,00 російських рублів від 20.02.2022.

52. З урахуванням погоджених сторонами умов щодо моменту виконання обов`язку продавця з передачі товару, а саме того, що право власності на товар переходить від Продавця до Покупця з моменту (дати) оформлення експортної декларації в країні Продавця, суд констатує, що свій обов`язок з поставки товару на суму 8'694'000,00 російських рублів позивач виконав поетапно 14.02.2022, 15.02.2022, 19.02.2022, 20.02.2022.

53. Проте, кореспондуючий обов`язок з оплати вартості товару у встановлений строк, а саме: протягом 80 календарних днів від дати відвантаження Товару, зафіксованого в експортній ВМД, відповідач не виконав. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

54. Відтак, враховуючи реалізоване позивачем право позивача на стягнення наявної заборгованості у судовому порядку, з`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у справі докази, здійснивши перерахунок розміру заборгованості, суд дійшов висновку, що вимога позивача є правомірною та обґрунтованою.

Щодо стягнення боргу в іноземній валюті.

55. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

56. Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

57. За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

58. Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

59. У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

60. Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

61. При цьому правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

62. Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 53 Закону України «Про виконавче провадження».

63. Відповідно до частини третьої вказаної статті у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

64. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 761/12665/14-ц від 04.07.2018, яку суд застосовує при вирішенні питання про суму боргу та валюту, у якій такий борг підлягає стягненню з відповідача.

65. Отже, у випадку визначення зобов`язання в іноземній валюті суд не вправі змінювати грошовий еквівалент зобов`язання і в резолютивній частині рішення має зазначити розмір і вид іноземної валюти, що підлягає стягненню. Зазначення судом у рішенні двох грошових сум (іноземної валюти та її еквівалент у гривні), які необхідно стягнути з боржника, вносить двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний.

66. Таким чином, суд розглянувши заявлені вимоги позивача про стягнення 8'694'000,00 російських рублів боргу, суд дійшов висновку, що такі є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному розмірі.

Судові витрати.

67. Пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача підлягає до стягнення 69'241,89 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

Разом з тим, суд роз`яснює позивачу його право на повернення надмірно сплаченого судового збору у розмірі 57,98 грн у порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 20, 73, 74, 76, 79, 129, 165, 178, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Южноуральський арматурно-ізоляторний завод» (457040, російська федерація, Челябінська область, місто Южноуральськ, вулиця Заводська, 1/Е, офіс 214; ідентифікаційний код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська ізоляторна компанія» (79066, місто Львів, вулиця Зелена, 301; ідентифікаційний код 30823262) 8'694'000,00 російських рублів основного боргу та 69'241,89 грн - відшкодування витрат на оплату судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 10.04.2023.

Суддя Трускавецький В.П.