УХВАЛА

31 березня 2023 року

м. Київ

Cправа № 915/1097/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Пєскова В. Г., Погребняка В. Я.

розглянув матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Миколаївський суднобудівний завод"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.02.2023

у складі колегії суддів: Аленіна О. Ю. (головуючого), Поліщук Л. В., Філінюка І. Г.

та на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 08.02.2022 (в частині визнання грошових вимог Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" до боржника)

у складі судді Ткаченка О. В.

у справі за заявою боржника Державного підприємства "Миколаївський суднобудівний завод"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.10.2020 відкрито провадження у справі № 915/1097/20 про банкрутство Державного підприємства "Миколаївський суднобудівний завод", введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Шалашного Л. О.

16.11.2020 до Господарського суду Миколаївської області від Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" надійшла заява про визнання кредиторських вимог у загальній сумі 2 151 683,95 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 08.02.2022 визнано грошові вимоги Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" у загальній сумі 2 151 683,95 грн (2 072 466,46 грн - IV черга та 79 217,49 грн - VI черга), а також 4 204,00 грн судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 (повний текст складено 06.03.2023) апеляційну скаргу Державного підприємства "Миколаївський суднобудівний завод" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 08.02.2022 у справі № 915/1097/20 (в частині визнання грошових вимог Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" до боржника) залишено без змін.

29.03.2023 Державне підприємство "Миколаївський суднобудівний завод" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 08.02.2022 (в частині визнання грошових вимог Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" до боржника) у справі № 915/1097/20.

Одночасно у касаційній скарзі скаржником порушено питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 915/1097/20 визначено колегію суддів Верховного Суду: Банасько О. О. (головуючий), Пєсков В. Г., Погребняк В. Я., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 29.03.2023.

Щодо клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження

Відповідно до частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно із частиною першою статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Отже, однією з умов звернення із касаційною скаргою до суду є подання скарги на судове рішення у межах строку на касаційне оскарження, визначеного статтею 288 ГПК України, який обчислюється, зокрема, у випадку оголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження касант зазначає, що копія оскарженого судового рішення суду апеляційної інстанції від 27.02.2023 (повний текст якої складено 06.03.2023) отримана ним 09.03.2023, на підтвердження чого скаржником долучено копію витягу з електронної пошти (щодо направлення копії повного тексту оскарженої постанови у зв`язку з відсутністю асигнувань на оплату послуг з відправки поштової кореспонденції).

Частиною другою статті 288 ГПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З огляду на зазначене, виходячи з положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права скаржника на доступ до суду та пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України про забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що строк на касаційне оскарження у даному випадку підлягає поновленню.

Разом з тим, перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на дату подачі касаційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання касаційної скарги у справі про банкрутство становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Підпунктом 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставка судового збору за подання заяв кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки, як встановлено з судових рішень у справі № 915/1097/20 заяву кредитора подано до суду першої інстанції у 2020 році, відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня встановлено у розмірі 2 102,00 грн.

Отже, за подання до Верховного Суду касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 та ухвали Господарського суду Миколаївської області від 08.02.2022 у справі № 915/1097/20 скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 8 408,00 грн (2 102,00 грн * 2 * 200%).

Натомість, скаржником доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі до касаційної скарги не надано.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, суд зазначає, що касаційна скарга на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 08.02.2022 (в частині визнання грошових вимог Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" до боржника) у справі № 915/1097/20 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги, а саме:

- доказів сплати судового збору у розмірі 8 408,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292, 304, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Державного підприємства "Миколаївський суднобудівний завод" про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

2. Поновити Державному підприємству "Миколаївський суднобудівний завод" строк для подання касаційної скарги.

3. Касаційну скаргу Державного підприємства "Миколаївський суднобудівний завод" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 08.02.2022 (в частині визнання грошових вимог Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" до боржника) у справі № 915/1097/20 залишити без руху.

4. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

5. Попередити скаржника про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені частиною четвертою статті 174 Господарського процесуального кодексу України, а саме у разі невиконання вимог ухвали, у строк встановлений судом, касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. Г. Пєсков

В. Я. Погребняк