ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 квітня 2023 року м. Черкаси справа № 925/493/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Спаських Н.М., розглянувши матеріали (вх. № 5969/23 від 10.04.2023) за позовом Черкаської міської ради ( м. Черкаси) до приватного акціонерного товариства "Черкаський завод телеграфної апаратури" ( м. Черкаси) про стягнення 871 741,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів в розмірі 871 741,50 грн. за користування земельними ділянками за адресою у м. Черкаси по вул. Одеська, 8/3 ; 8/4 та 8/10.

Підстави для залишення позовної заяви Черкаської міської ради без руху, повернення її чи відмови у відкритті провадження відсутні.

Справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

Одночасно позивачем подано суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності приватному акціонерному товариству "Черкаський завод телеграфної апаратури" (, адреса: 18001, м. Черкаси, вул. Одеська, 8) в межах суми стягнення 871 741,50 грн.

За загальним правилом згідно ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до п.7) ч. 2 ст. 176 ГПК України в ухвалі про відкриття провадження у справі вказується результат вирішення заяв і клопотань позивача, що надійшли разом із позовною заявою, якщо їх вирішення не потребує виклику сторін.

Розглянувши дану заяву судом встановлено наступне:

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, арештом на майно, що належить боржнику.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна в т.ч. подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується потреба застосування певного заходу до забезпечення позову. Забезпечення позову повинно бути співрозмірним та відповідати предмету спору.

Заява Черкаської міської ради про забезпечення позову вмотивована тим, відповідач не сплачує кошти за користування земельними ділянками під власним нерухомим майном. Також має місце відчуження нерухомості на користь фізичних осіб, що підтверджується наданою позивачем Інформацією з державних реєстрів.

З відомостей з реєстру вбачається що 12.07.2021 відповідач уклав договір купівлі-продажу нерухомого майна за адресою вул. Одеська, 8/11 у м. Черкаси із ОСОБА_1 (частка 7/10) та ОСОБА_2 (частка 3/10), однак кошти від продажу не були спрямовані на погашення боргу за користування земельними ділянками.

За доводам позивача, відповідач тривалий час ухиляється від укладення договорів оренди на земельні ділянки, якими користується під власним нерухомим майном.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З відкритої інформації відомо, що Фонд держмайна в Черкаській області виставив на продаж пакет акцій в 25% «Черкаського заводу телеграфної апаратури». 21 лютого 2023 аукціон не відбувся, бо на його участь не подався жоден учасник. Підприємство не здійснює виробничу діяльність з 2004 року, тільки надає власне нерухоме майно в оренду.

Предметом спору за позовом є стягнення грошових коштів, однак за правилами здійснення виконавчого провадження, за відсутності грошових коштів може бути звернено стягнення на нерухоме майно боржника (ст. 48, 50 ЗУ "Про виконавче провадження") для реального виконання рішення суду.

Позивач не просить при накладенні арешту обмежити відповідача у володінні та користуванні арештованими майном, що відповідає принципу балансування інтересів сторін.

Накладення арешту (як тимчасового обмеження права на відчуження та розпорядження майном) на нежитлові будівлі відповідача лише в межах суми заявлених позовних вимог, без обмеження/позбавлення права користування ними, не буде мати наслідком припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, не призведе до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Суд вважає, що з урахуванням дій відповідача по відчуженню власного нерухомого майна і нездійснення при цьому платежів на користь Черкаської міської ради, обрання заходу забезпечення позову, що відповідає процесуальним нормам, відповідність у даному випадку накладення арешту на майно вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і спрямуванням його на забезпечення виконання судового рішення, доведеності обставин щодо ймовірності утруднення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів - є підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх. Отже накладення арешту на майно не завдасть шкоди та збитків відповідачу, не позбавить його конституційних прав на володіння та користування власним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам. Накладення арешту на об`єкт нерухомого майна мінімально впливатиме на повсякденну роботу відповідача, не ускладнюючи його господарську діяльність.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є додатковою гарантією для позивача в тому, що рішення суду у разі задоволення позову, буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог.

Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів, боржник не обмежується в праві в першу чергу розрахуватись із позивачем грошовими коштами, уникнувши звернення стягнення на майно боржника.

Подібні висновки про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, а накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 та у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 червня 2022 року cправа № 908/2382/21.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України заявник повідомив у заяві про відсутність пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Суд не вбачається доказів, які ймовірні збитки можуть бути завдані накладенням арешту на майно відповідача без заборони користування ним за призначенням, через вжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи це суд роз`яснює, що зацікавлені особи мають право звернутися до суду із клопотанням про вжиття зустрічного забезпечення в порядку ст. 141 ГПК України і визначитися із його розміром.

За правилами чинного ГПК України невирішення питання заходів зустрічного забезпечення не є підставою для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Отже заяву про забезпечення позову слід задовольнити.

Позовну заяву слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 174, 176, 137 ГПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі.

2. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Задовольнити заяву позивача, вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на нерухоме майно (без обмеження володіння та використання за призначенням у господарській діяльності), що належить на праві власності Приватному акціонерному товариству "Черкаський завод телеграфної апаратури" (код 14310069, м. Черкаси, вул. Одеська, 8) в межах суми стягнення 871 741,50 грн.

Нерухоме майно заводу знаходиться, зокрема, за адресами вул. Одеська, будинки № 8; 8/10 ; 8/3 ; 8/4; та по вул. Гоголя, 1 у м. Черкаси.

Боржник: Приватне акціонерне товариство"Черкаський завод телеграфної апаратури" (код 14310069, м. Черкаси, вул. Одеська, 8)

Стягувач: Черкаська міська рада (код 25212542, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36).

3. Підготовче засідання призначити на 10:00 год. 18 травня 2023.

4. Підготовче засідання провести в приміщенні господарського суду Черкаської області за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 307, тел. канцелярії суду (0472) 31-21-49.

5. Строк для подання відзиву на позов зі всіма письмовими та електронними доказами, висновками експертів, заявами свідків, що підтверджують заперечення проти позову, в порядку ст. 165, 178 Господарського процесуального кодексу України відповідачу встановити до 18 травня 2023.

У цей же строк відповідач має право надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів.

Відповідач, в цей же строк направте суду заперечення проти юрисдикції (підсудності) спору та проти належності відповідача.

Позивач у цей же строк має право подати суду відповідь на відзив за умови завчасного отримання відзиву на позов.

6. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

7. Роз`яснити сторонам, що в силу положень п. 2 ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання учасника справи без повідомлення про причини неявки не є підставою для відкладення підготовчого засідання.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами у справі.

8. Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

9. Повідомити сторони про призначення підготовчого засідання у справі. Явку представників в засідання визнати не обов`язковою.

10. Копію ухвали надіслати учасникам справи в порядку ч. 1 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

11. Ухвала набирає законної сили після її підписання 11 квітня 2023 року та оскарженню не підлягає.

Суддя Спаських Н.М.