ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2023 р. Справа№ 925/142/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Ткаченка Б.О.

Суліма В.В.

секретар судового засідання: Гибало В.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Яценко О.В.;

від відповідача: не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства "ОККО КОНТРАКТ"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.12.2022

у справі №925/142/22 (суддя Довгань К.І.)

за позовом Приватного підприємства "ОККО КОНТРАКТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна газова компанія»

про стягнення 4 780 002, 00 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2022 року Приватне підприємство "ОККО КОНТРАКТ" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна газова компанія» (далі-відповідач) про стягнення 4 780 002, 00 грн штрафних санкцій за договором №МГК-ОККО-ГАЗ-20/05/20 купівлі-продажу природного газу від 20.05.2020.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань за договором, а тому зобов`язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 4 780 002,00 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Черкаської області 22.12.2022 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що правові підстави для стягнення з відповідача грошових коштів у вигляді штрафу відсутні за відсутності визначених конкретних строків передачі газу в межах вересня 2021 року, а також відсутності торгових сповіщень від ПП «ОККО КОНТРАКТ» на набуття газу, у ТОВ «МГК» була відсутня інформація як про конкретні дати передачі, так і про конкретні обсяги такої передачі природного газу, що свідчить про відсутність вини відповідача у не передачі товару.

Також, ні договором купівлі-продажу МГК-ОККО-ГАЗ-20/05/20 від 20.05.2020 року, а ні додатковою угодою №21 до договору купівлі-продажу МГК-ОККО-ГАЗ-20/05/20 від 20.05.2020 сторонами не визначено порядок визначення остаточної ціни та загальної вартості обсягу газу, що передається за цим договором, а попередня ціна товару, що визначена у додатку №21 не може бути взята за базу нарахування штрафних санкцій, оскільки сторони не визначили порядок визначення остаточної ціни за іншими чинниками ніж укладення додаткової угоди, яка між сторонами на момент розгляду спору не укладена.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство «ОККО КОНТРАКТ» звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 22.12.2022 у справі №925/142/22 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що всупереч умовам договору відповідач відмовився від передачі домовленого обсягу газу позивача у вересні 2021 року, чим порушив умови договору. Отже, за відмову в односторонньому порядку від виконання взятих на себе зобов`язань відповідач зобов`язаний сплатити позивачу штраф, передбачений п.5.5 договору у розмірі 5% вартості товару, від передачі якого відмовився відповідач.

Стосовно погодження сторонами договору конкретних строків передачі газу, апелянт посилаючись на п.1, п.4 додаткової угоди №21 від 27.05.2021, ст.ст.251, 253, 254, 530 ЦК України, положення пункту 5 розділу 1 «Загальні засади, терміни та скорочення» Параграфу І «Загальні положення» Кодексу ГТС, зазначає, що суд дійшов помилкових висновків, що сторонами не погоджені конкретні строки передачі газу у межах вересня 2021 року та відсутність у відповідача інформації про конкретні дати передачі, оскільки першим днем строку виконання зобов`язання щодо поставки відповідачем позивачу 10 000,00 тис. куб. м газу є 1 вересня 2021 року, при цьому останнім днем строку передачі газу є 30 вересня 2021 року (як останній день вересня 2021 року). Тому, саме у цей період відповідач зобов`язався поставити 10 000,00 тис куб.м газу позивачу, проте всупереч погодженим умовам та попередній практиці взаємовідносин між сторонами, свідомо відмовився виконувати свої зобов`язання у вересні 2021 року.

Стосовно посилання суду першої інстанції на відсутність торгових сповіщень від ПП «ОККО КОНТРАКТ» на набуття газу, апелянт наголошує, що відповідно до умов договору відповідні торгові сповіщення на Інформаційній платформі оператора ГТС або оператора газосховищ зобов`язаний розмістити оптовий продавець (відповідач), проте жодних зобов`язань оптового покупця на подачу оптовому продавцю будь-яких заявок чи листів умови договору не містять.

Крім того, відповідно до Кодексу ГТС замовник послуг транспортування має право надавати торгове сповіщення виключно після набуття/ відчудження права власності на такий обсяг (об`єм) природного газу за договором купівлі-продажу природного газу. Також зазначає, що Кодекс ГТС не містить норм, які б зобов`язували оптового покупця (позивача) завчасно (перед оптовим продавцем) подавати торгові сповіщення. Дані факти відповідачем не заперечувались, проте дані факти не взяті до уваги судом першої інстанції.

Щодо визначення ціни товару, з якої має обраховуватись розмір штрафних санкцій, скаржник звертає увагу, що сторони у додатковій угоді №21 від 27.05.2021 визначили та погодили базову ціну газу, який мав бути предметом поставки у вересні 2021 року. Остаточна ціна (вартість) поставленого газу визначалась сторонами після здійснення передачі газу на підставі актів приймання-передачі, що було усталеною практикою довготривалої співпраці за договором між позивачем і відповідачем. Після укладання додаткових угод із зазначенням «попередньої ціни» відповідач здійснював поставку задекларованих обсягів природного газу без будь-яких застережень, про що свідчать акти приймання-передачі природного газу у відповідних місяцях. Зауважує також, що поставка обсягів газу, обумовлених додатковою угодою №21 у вересні 2021 року з вини відповідача здійснена не була, поставити газ останній відмовився, а відтак, акти приймання-передачі не підписані. Тому, з урахуванням того, що ціна товару та вартість 10 000,00 тис. куб.м. газу, який підлягав передачі відповідачем позивачу у вересні 2021 року сторонами в договорі встановлена п. 2 та п.3 додаткової угоди №21 від 27.05.2021, будь-які додаткові угоди про зміну ціни газу, що підлягав передачі у вересні 2021 року, сторонами не укладено, законодавство також не встановлює порядку формування попередньої та остаточної ціни газу. Твердження суду першої інстанції про те, що остаточна ціна може зменшуватись та що попередня ціна не може бути взята за базу нарахування штрафних санкцій, на думку апелянта, є помилковим.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна газова компанія» у своєму відзиві, наданому до суду 03.03.2023, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін.

Крім того, відповідач вказує, що у випадку зміни ціни товару з моменту укладання договору до моменту його виконання спосіб визначення ціни встановлюється в день такого виконання, що у даному випадку відсутнє та крім того, такі вимоги законодавства застосовуються в частині, що не суперечить вимогам додаткової угоди в якій сторони визначають порядок формування остаточної ціни на день передання такого товару, тобто за відсутності факту передання, неможливо визначити і ціну для розрахунку штрафних санкцій, так саме день передання не визначений. Тому вважає, що у даному випадку релевантним є застосування вимог ст.ст. 691, 706 ЦК України в частині врегулювання сторонами правовідносин шляхом укладення додаткової угоди в частині визначення остаточної ціни, загальної вартості газу та порядку оплати.

Узагальнені доводи додаткових пояснень Приватного підприємства «ОККО КОНТРАКТ»

03.04.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду Приватне підприємство «ОККО КОНТРАКТ» подало додаткові пояснення з практикою Верховного Суду щодо розгляду аналогічних справ, які також були надіслані на адресу відповідача,

Крім того, позивач зазначає, що з огляду на дії сторін, а саме: здійснення відповідачем поставок за договором у попередні періоди до вересня 2021 року, що підтверджуються актами приймання-передачі; відсутність письмових заперечень щодо поставки товару за додатковою угодою № 21 із посиланням на відсутність договірних відносин, зокрема через неузгодженість ціни; відсутність у сторін суперечностей щодо погодженої у додатковій угоді №21 ціни товару ( 95 600 040,00 грн з ПДВ за десять мільйонів куб. м природного газу); не вчинення постачальником будь-яких дій, спрямованих на зміну обумовленої сторонами базової ціни товару, договір був укладений та виконувався сторонами.

При цьому посилання відповідача на неузгодженість ціни товару саме по поставці у вересні 2021 року у зв`язку із не підписанням окремої додаткової угоди, за наявності погоджених сторонами істотних умов договору, зокрема й ціни, свідчить про суперечливу поведінку відповідача, який до вересня 2021 року виконував умови договору на аналогічних обставин, а саме, сторони визначили попередню ціну товару, після чого без додаткового підписання перед здійсненням поставки окремого додатку із формулюванням «остаточна ціна» відповідач поставки природного газу здійснював, проте у вересні 2021 року відмовився виконувати умови договору і вже після звернення позивача до суду за захистом порушених прав, почав стверджувати про можливу зміну ціни.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2023 справу № 925/142/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г. суддів Сулім В.В., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "ОККО КОНТРАКТ" на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.12.2022 у справі №925/142/22 та призначено до розгляду на 13.03.2023.

У судовому засідання 13.03.2023 представники сторін надали свої пояснення стосовно апеляційної скарги та просили оголосити перерву для надання судової практики щодо предмету спору з аналогічних справ. Протокольною ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2020 у справі № 925/142/22 було оголошено до 03.04.2023.

Явка представників сторін

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 03.04.2023, не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений електронною поштою.

31.03.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду представником відповідача Татариновим О.С. подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з прийняттям ним участі у справі № 925/130/23, яка призначена на 03.04.2023 о 09-00 год. у Господарському суді Черкаської області, на підтвердження чого надав копію ухвали Господарського суду Черкаської області від 14.03.2023 у справі № 925/130/23.

Колегія суддів, дослідивши вказане клопотання та заслухавши думку представника позивача, вважає причини неявки у судове засідання не поважними з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 11 статті 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть виззнані судом поважними.

Відтак, представник відповідача був присутнім у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 13.03.2023 надав пояснення на доводи апеляційної інстанції. У судовому засіданні 13.03.2023 Північним апеляційним господарським судом було оголошено перерву з метою надання судової практики з розгляду аналогічних спорів до 03.04.2023. Дата та час наступного розгляду справи 03.04.2023 о 10-00 год. були узгоджені сторонами, про що вони поставили свої підписи у розписці.

Представник відповідача на поважність причин відкладення розгляду даної справи надав ухвалу Господарського суду Черкаської області у справі № 925/130/23 датовану - 14.03.2023, тобто яка винесена після оголошення перерви Північним апеляційним господарським судом - 13.03.2023, де сторони попередньо узгоджували дату наступного судового засідання.

Таким чином, оскільки суд оголосив перерву у судовому засіданні, надаючи можливість сторонам реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді, зважаючи на те, що представник відповідача у судовому засіданні вже надав свої пояснення, явка його у судове засідання обов`язковою не визнавалась, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи та відсутність встановлених статтями 202 та 270 Господарського процесуального кодексу України підстав для обов`язкового відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача.

Судом, при цьому, також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, а обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Позиції учасників справи

Представник Приватного підприємства «ОККО КОНТРАКТ» в судовому засіданні апеляційної інстанції 03.04.2023 підтримала доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просила її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

20 травня 2020 року між Приватним підприємством «ОККО КОНТРАКТ» (далі-оптовий покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна газова компанія» (далі-оптовий продавець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу природного газу № МГК-ОККО-ГАЗ-20/05/20 (далі- договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, оптовий продавець зобов`язується передати у власність оптовому покупцю природниий газ, а оптовий покупець зобов`язується приийняти та оплатити газ, в порядку та на умовах, визначених у договорі.

Пунктом 2.1. договору, сторони визначили, що строки передачі газу у відповідному місяці передачі визначаються сторонами у додаткових угодах до цього договору.

У подальшому, 21.12.2020 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до договору, якою сторони домовились викласти п. 9.1 договору в наступній редакції: «Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення відбитками печаток сторін діє до 31.12.2021 року, але в будь-якому випадку, до повного і належного виконання сторонами всіх своїх зобов`язань за договором, зокрема в частині здійснення взаєморозрахунків». Додаткова угода від 21.12.2020 підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками є невід`ємною частиною договору.

27.05.2021 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №21 до договору (далі - додаткова угода №21 від 27.05.2021), в якій сторони визначили строки, обсяг і вартість газу, що підлягає передачі оптовому покупцеві. Додаткова угода №21 підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками є невід`ємною частиною договору та набрала чинності з моменту її підписання.

Згідно з п.1 додаткової угоди №21 оптовий продавець (відповідач) взяв на себе зобов`язання передати оптовому покупцю у вересні 2021 року обсяг газу в загальному об`ємі 10 000,000 тис. куб. м (десять мільйонів куб. м.).

Відповідно до п.3 додаткової угоди №21 попередня загальна вартість обсягу газу, що передається за додатковою угодою від 27.05.2021 згідно з п.3 останньої складає 95 600 040,00 грн з ПДВ.

Пунктом 3.1. договору визначено, що оптовий продавець передає оптовому покупцю газ в загальному потоці у віртуальних точках входу/виходу до/з газотранспортної системи (надалі - ВТТ), визначених Оператором ГТС відповідно до правил Кодексу газотранспортної системи та розміщених на офіційному веб-сайті Оператора ГТС, або в підземних сховищах газу (надалі - ПСГ) оператора газосховищ Філії «Оператор газосховищ України» AT «Укртрансгаз» (надалі - пункти приймання- передачі газу), шляхом розміщення на Інформаційній платформі оператора ГТС або оператора газосховищ відповідних Торгових сповіщень. Після переходу права власності на газ оптовий покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.

Згідно з п. 3.2. договору право власності на газ переходить від оптового продавця до оптового покупця в пунктах передач газу з моменту підтвердження на Інформаційній платформі оператора ГТС (у випадку передачі газу у ВТТ) або оператора газосховищ (у випадку передачі газу в ПСГ) відповідних Торгових сповіщень на газову добу місяця передачі газу.

Так, оплата за газ мала здійснюватися після його передачі у власність оптового покупця, оскільки згідно з умовами п.5. додатку №21 оплата попередньої загальної вартості газу, що передається у вересні 2021 року за цією додатковою угодою, проводиться оптовим покупцем грошовими коштами на банківський рахунок оптового продавця в наступному порядку: - 100% оплата після підтвердження Торгового сповіщення в інформаційні платформі Оператора ГТС, природного газу від оптового продавця у власність оптовому покупцю.

Крім того, суд першої інстанції встановив, що між сторонами тривали попередні господарські відносини, а саме:

Додатковою угодою №14 від 28.04.2021 до договору купівлі-продажу МГК-ОККО-ГАЗ-20/05/20 від 20.05.2020, сторони домовились що за цією додатковою угодою оптовий продавець передає оптовому покупцю в період квітня 2021 року обсяг газу в загальному об`єми 10.000,00 тис.куб.м.

Попередня ціна газу за 1000,00 куб.м., що передається за цією додатковою угодою становить 7560,00 грн, крім того податок на додану вартість 20%-1512,00 грн, а всього 9072,00 грн.

Загальна попередня вартість газу, що передається за цією додатковою угодою складає 75 600 000,00 грн, крім того ПДВ - 15 120 000,00 грн, а разом 90 720 000,00 грн.

На підставі акту №79 прийому - передачі природнього газу від 30.04.2021, ТОВ «Міжнародна газова компанія» передало, а ПП «ОККО КОНТРАКТ» прийняло у квітні 2021 року фактичні обсяги природнього газу імпортованого на митну територію у ПСГ АТ «УКРТРАНСГАЗ» 10000,00 тис.куб.м. для його подальшої реалізації, загальна вартість природнього газу з урахуванням ПДВ складає 90 720 000,00 грн, у тому числі ПДВ 15 120 000,00 грн.

Додатковою угодою №15 від 28.04.2021 до договору купівлі-продажу МГК-ОККО-ГАЗ-20/05/20 від 20.05.2020, сторони домовились що за цією додатковою угодою оптовий продавець передає оптовому покупцю в травні 2021року обсяг газу в загальному об`єми 3.250,00 тис.куб.м.

Попередня ціна газу за 1000,00 куб.м., що передається за цією додатковою угодою становить 7500,00 грн, крім того податок на додану вартість 20%-1500,00 грн., а всього 9000,00 грн.

Загальна попередня вартість газу, що передається за цією додатковою угодою складає 24 375 000,00 грн, крім того ПДВ - 4 875 000,00 грн, а разом 29 250 000,00 грн.

Пунктом 6 даної додаткової угоди встановлено, що остаточна ціна та загальна вартість обсягу газу, що передається за цією додатковою угодою, а також строки їх остаточної оплати визначаються сторонами в додатковій угоді до договору, яка має бути підписана в строк не пізніше 31.05.2021р.

Додатковою угодою №15/1 від 31.05.2021 до договору купівлі-продажу МГК-ОККО-ГАЗ-20/05/20від 20.05.2020, сторони керуючись п. 6 додаткової угоди №15 від 28.04.2021 до договору купівлі-продажу МГК-ОККО-ГАЗ-20/05/20 від 20.05.2020, визначили остаточну ціну за одну тисячу кубічних метрів газу, що передається за цією додатковою угодою в травні 2021 року в розмірі 7443,00 грн.

Загальна остаточна вартість обсягу газу, що передається за цією додатковою угодою складає 24 190 822,00 грн, крім того ПДВ - 4 838 164,50 грн, а разом 29 028 987,00 грн.

На підставі акту №112 прийому - передачі природнього газу від 31.05.2021, ТОВ «Міжнародна газова компанія» передало, а ПП «ОККО КОНТРАКТ» прийняло у травні 2021 року фактичні обсяги природнього газу українського видобутку 3250,00 тис.куб.м. для його подальшої реалізації, загальна вартість природнього газу з урахуванням ПДВ складає 29 028 987,00 грн, у тому числі ПДВ 4 838 164,50 грн.

Додатковою угодою №16 від 28.04.2021 до договору купівлі-продажу МГК-ОККО-ГАЗ-20/05/20 від 20.05.2020, сторони домовились що за цією додатковою угодою оптовий продавець передає оптовому покупцю в травні 2021 року обсяг газу в загальному об`єми 750,00 тис.куб.м.

Ціна газу за 1000,00 куб.м., що передається за цією додатковою угодою становить 7583,00 грн., крім того податок на додану вартість 20%-1516,00 грн., а всього 9100,00 грн.

Загальна вартість газу, що передається за цією додатковою угодою складає 5 687 497,50 грн, крім того ПДВ - 1 137 499,50 грн, а разом 6 824 997,00 грн.

На підставі акту №111 прийому - передачі природнього газу від 31.05.2021, ТОВ «Міжнародна газова компанія» передало, а ПП «ОККО КОНТРАКТ» прийняло у травні 2021 року фактичні обсяги природнього газу українського видобутку 750,00 тис.куб.м. для його подальшої реалізації, загальна вартість природнього газу з урахуванням ПДВ складає 6 824 997,00 грн., у тому числі ПДВ 1 137 499,50 грн.

Додатковою угодою №17 від 28.04.2021 до договору купівлі-продажу МГК-ОККО-ГАЗ-20/05/20 від 20.05.2020, сторони домовились що за цією додатковою угодою оптовий продавець передає оптовому покупцю в травні 2021року обсяг газу в загальному об`єми 250,00 тис.куб.м.

Ціна газу за 1000,00 куб.м., що передається за цією додатковою угодою становить 7 541,67 грн, крім того податок на додану вартість 20%-1508,33 грн, а всього 9 050,00 грн.

Загальна вартість газу, що передається за цією додатковою угодою складає 1 885 417,50 грн, крім того ПДВ - 337 083,50грн, а разом 2 262 501,50 грн.

На підставі акту №110 прийому - передачі природнього газу від 31.05.2021, сторони уклали акт про те, що ТОВ «Міжнародна газова компанія» передало, а ПП «ОККО КОНТРАКТ» прийняло у травні 2021 року фактичні обсяги природнього газу українського видобутку 250,00 тис.куб.м. для його подальшої реалізації, загальна вартість природнього газу з урахуванням ПДВ складає 2 262 501,50 грн, у тому числі ПДВ 337 083,50 грн.

Додатковою угодою №18/1 від 30.05.2021 до договору купівлі-продажу МГК-ОККО-ГАЗ-20/05/20 від 20.05.2020, сторони домовились викласти п.п. 2,3,5 та 6 додаткової угоди №18 від 28.04.2021 до договору купівлі-продажу МГК-ОККО-ГАЗ-20/05/20 від 20.05.2020 в новій редакції наступного змісту :

Попередня ціна газу за 1000,00 куб.м., що передається за цією додатковою угодою становить 8 897,58 грн, крім того податок на додану вартість 20%-1779,52 грн, а всього 10 677,10 грн.

Загальна попередня вартість газу, що передається за цією додатковою угодою складає 88 975 800,00 грн., крім того ПДВ - 17 795 160,00 грн, а разом 106 770 960,00 грн.

Пунктом 6 даної додаткової угоди встановлено, що остаточна ціна та загальна вартість обсягу газу, що передається за цією додатковою угодою, а також строки їх остаточної оплати визначаються сторонами в додатковій угоді до договору, яка має бути підписана в строк не пізніше 09.07.2021р.

На підставі акту №109 прийому - передачі природнього газу від 31.05.2021 ТОВ «Міжнародна газова компанія» передало, а ПП «ОККО КОНТРАКТ» прийняло у травні 2021 року фактичні обсяги природнього газу імпортованого на митну територію України 10000,00 тис.куб.м. для його подальшої реалізації, загальна вартість природнього газу з урахуванням ПДВ складає 106 770 960,00 грн, у тому числі ПДВ 17 795 160,00 грн.

Додатковою угодою №18/2 від 09.07.2021 до договору купівлі-продажу МГК-ОККО-ГАЗ-20/05/20 від 20.05.2020 сторони керуючись п. 6 додаткової угоди №18 від 28.04.2021 до договору купівлі-продажу МГК-ОККО-ГАЗ-20/05/20 від 20.05.2020, визначили остаточну ціну за одну тисячу кубічних метрів газу, що передається за цією додатковою угодою в травні 2021 року в розмірі 8 601,82 грн, крім того податок на додану вартість 20%-1720,36 грн, а всього 10 322,18 грн.

Загальна остаточна вартість обсягу газу, що передається за цією додатковою угодою у травні 2021 року складає 86 018 200,00 грн, крім того ПДВ - 17 203 640,00 грн, а разом 103 221 840,00 грн.

Додатковою угодою №19 від 26.05.2021 до договору купівлі-продажу МГК-ОККО-ГАЗ-20/05/20 від 20.05.2020 сторони домовились про те, що за цією додатковою угодою оптовий продавець передає оптовому покупцю в червні 2021 року обсяг газу в загальному об`єми 2000,00 тис.куб.м.

Ціна газу за 1000,00 куб.м., що передається за цією додатковою угодою становить 9 250,00 грн, крім того податок на додану вартість 20%-1 850,00 грн, а всього 11 100,00 грн.

Загальна вартість газу, що передається за цією додатковою угодою складає 18 500 000,00 грн, крім того ПДВ - 3 700 000,00 грн, а разом 22 200 000,00 грн.

На підставі акту №135 прийому - передачі природнього газу від 30.06.2021 ТОВ «Міжнародна газова компанія» передало, а ПП «ОККО КОНТРАКТ» прийняло у червні 2021 року фактичні обсяги природнього газу українського видобутку 2000,00 тис.куб.м. для його подальшої реалізації, загальна вартість природнього газу з урахуванням ПДВ складає 22 200 000,00 грн, у тому числі ПДВ 3 700 000,00 грн.

Додатковою угодою №20 від 26.05.2021 до договору купівлі-продажу МГК-ОККО-ГАЗ-20/05/20 від 20.05.2020 сторони домовились, що за цією додатковою угодою оптовий продавець передає оптовому покупцю в червні 2021 року обсяг газу в загальному об`єми 10.000,00 тис.куб.м.

Попередня ціна газу за 1000,00 куб.м., що передається за цією додатковою угодою становить 9 553,00 грн, крім того податок на додану вартість 20% - 1 910,75 грн, а всього 11 464,50 грн.

Загальна попередня вартість газу, що передається за цією додатковою угодою складає 95 537 500,00 грн, крім того ПДВ - 19 107 500,00 грн, а разом 114 645 000,00 грн.

Пунктом 6 даної додаткової угоди встановлено, що остаточна ціна та загальна вартість обсягу газу, що передається за цією додатковою угодою, а також строки їх остаточної оплати визначаються сторонами в додатковій угоді до договору, яка має бути підписана в строк не пізніше 30.06.2021.

Додатковою угодою №20/1 від 30.06.2021 до договору купівлі-продажу МГК-ОККО-ГАЗ-20/05/20 від 20.05.2020 сторони домовились викласти п.п. 2,3,5 та 6 додаткової угоди №20 від 26.05.2021 до договору купівлі-продажу МГК-ОККО-ГАЗ-20/05/20 від 20.05.2020 в новій редакції наступного змісту :

Попередня ціна газу за 1000,00 куб. м., що передається за цією додатковою угодою становить 9 941,90 грн, крім того податок на додану вартість 20%-1 988,38 грн, а всього 11 930,28 грн.

Загальна попередня вартість газу, що передається за цією додатковою угодою складає 99 419 000,00 грн, крім того ПДВ - 19 883 800,00 грн, а разом 119 302 800,00 грн.

Пунктом 6 даної додаткової угоди встановлено, що остаточна ціна та загальна вартість обсягу газу, що передається за цією додатковою угодою, а також строки їх остаточної оплати визначаються сторонами в додатковій угоді до договору, яка має бути підписана в строк не пізніше 09.08.2021.

На підставі акту №136 прийому - передачі природнього газу від 30.06.2021 ТОВ «Міжнародна газова компанія» передало, а ПП «ОККО КОНТРАКТ» прийняло у червні 2021 року фактичні обсяги природнього газу українського видобутку 10000,00 тис.куб.м. для його подальшої реалізації, загальна вартість природнього газу з урахуванням ПДВ складає 119 302 800,00 грн, у тому числі ПДВ 19 883 800,00 грн.

Також, відповідно до п.2.3. договору обсяги переданого газу у відповідному місяці передачі газу визначаються в актах приймання-передачі газу (обсяг газу).

Проте, відповідач відмовився від передачі домовленого обсягу газу позивачу у вересні 2021 року.

Відповідно до п.5.5 договору у випадку необґрунтованої відмови оптового продавця від передачі передбаченого цим договором обсягу газу на відповідний місяць передачі, оптовий продавець зобов`язаний сплатити оптовому покупцю штраф у розмірі 5 % вартості такого газу, від передачі якого відмовився оптовий продавець.

Звертаючись з позовом у даній справі позивач просив, у зв`язку з відмовою в односторонньому порядку від виконання взятих на себе зобов`язань стягнути з відповідача на його користь штраф, передбачений п.5.5 договору у розмірі 5 % вартості товару, від передачі якого відмовився відповідач, що складає 4 780 002,00 грн (95 600 040,00 грн х 5%) та було ціною позову у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Вимогами ст. 193 Господарського кодексу Украіїни, ст.ст. 526, 529, 530 Цивільного кодексу України, встановлено, що кожна сторона договору повинна виконувати свої зобов`язання за відповідним договором належним чином та у передбачені таким договором строки. У разі невиконання чи неналежного виконання стороною своїх обов`язків, передбачених відповідним договором, така сторона договору може нести певну відповідальність, зокрема, сплата пені, штрафу тощо.

Відповідно до статті 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі - продажу.

Статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаниий передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі -

продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 додаткової угоди №21 від 27.05.2021 сторони погодились, що за цією додатковою угодою оптовий продавець (відповідач) передає оптовому покупцю (позивачу) у вересні 2021 року обсяг газу в загальному об`ємі 10 000,00 тис. куб. м (десять мільйонів куб. м.).

Пунктом 4 цієї ж додаткової угоди №21 від 27.05.2021 сторони дійшли згоди, що оптовий продавець здійснює передачу оптовому покупцю газу в період вересня 2021 року у віртуальній торговій точці газотранспортної системи України.

При цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

Згідно положень ч.1, ч.3 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З урахуванням положень ч.3 ст. 254 ЦК України строк, який визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Строк, що визначений у півмісяця, дорівнює п`ятнадцяти дням. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця.

Крім того, як зазначили сторони у договорі, всі інші питання, що не врегульовані цим договором, підлягають врегулюванню відповідно до чинного законодавства України (п.8.11. договору).

Так, відносини постачання природного газу в Україні врегульовані у т. ч. Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор) від 30.09.2015 №2493 (далі - Кодекс ГТС).

Відповідно до положень пункту 5 розділу 1 «Загальні засади, терміни та скорочення» Параграфу І «Загальні положення» Кодексу ГТС газовий місяць - період часу, який розпочинається з першої газової доби поточного місяця і триває до початку першої газової доби наступного місяця; газова доба - період часу з 05:00 всесвітньо координованого часу (далі - UTC) (з 07:00 за київським часом) дня до 05:00 UTC (до 07:00 за київським часом) наступного дня для зимового періоду та з 04:00 UTC (з 07:00 за київським часом) дня до 04:00 UTC (до 07:00 за київським часом) наступного дня для літнього періоду.

Таким чином, першим днем строку виконання зобов`язання щодо поставки відповідачем позивачу 10 000,00 тис. куб. м. газу є 1 вересня 2021 року, при цьому останнім днем строку передачі газу згідно з умовами договору та додатку №21 є 30 вересня 2021 року (як останній день вересня 2021 року). Отже, саме у цей період відповідач зобов`язався поставити 10 мільйонів куб. м. газу позивачу.

Таким чином, на думку колегії суддів, з урахуванням вищезазначених положень, сторонами були погоджені строки передачі газу.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що неможливість суб`єктом господарювання виконати взяті на себе договірні зобов`язання в контексті обставин даної справи не співвідноситься із положеннями статті 42 ГК України, відповідно до якої підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до вказаної правової норми, у разі здійснення підприємницької діяльності її суб`єкт має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення чи утримання від вчинення таких дій.

Разом з тим, що позивач і відповідач є самостійними суб`єктами господарювання, які обидва є постачальниками газу на ринку та несуть однакову економічну (матеріальну) відповідальність за свої дії та однакові ризики. Відтак, з урахуванням положень спеціальних норм законодавства, яке регулює відносини суб`єктів господарювання на газовому ринку, невиконання або неналежне виконання однією із сторін договірних зобов`язань може завдати істотної шкоди іншій та суперечитиме як законним правам та інтересам відповідної сторони господарських правовідносин, так і вимогам процесуального закону, оскільки не враховує матеріальні інтереси такої сторони.

З огляду на викладене, оскільки юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, то укладаючи договір та погоджуючи всі його істотні умови, відповідач повинен був оцінити погоджений сторонами строк виконання зобов`язання з поставки товару, об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання у вказаний строк та поставити позивачу товар у кількості та у строк, що погоджений між сторонами договору. Більше того, аналогічна співпраця за договором вже відбувалася між сторонами в минулому та на аналогічних умовах виконувалася відповідачем без будь-яких зауважень.

Так, зі змісту договору та додаткової угоди №21 від 27.05.2021 вбачається, що сторони погодили період та строк поставки товару - протягом вересня 2021 року. За укладеним між сторонами договором поставки відповідач свідомо узяв на себе договірні зобов`язання поставити позивачу десять мільйонів куб. м. протягом вересня 2021 року без жодних зауважень. Отже, відповідач зобов`язаний був виконати умови договору у визначений строк. Проте, всупереч погодженим умовам договору відповідач свідомо відмовився виконувати свої зобов`язання у вересні 2021 року.

У визначений період відповідачем не поставлено позивачу обумовленого договором товару. Факт не поставки товару відповідачем не заперечується та визнаний судом першої інстанції. Відмова від виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару свідчить про порушення останнім умов договору в частині здійснення поставки природного газу позивачу у обсязі, визначеному договором та додатковою угодою №21 від 27.05.2021.

Таким чином, колегія суддів вважає, що, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що сторонами не погоджені конкретні строки передачі газу у межах вересня 2021 року та відсутність у відповідача інформації про конкретні дати передачі.

Колегія суддів також зазначає, що п.3.1. договору встановлено, що оптовий продавець передає оптовому покупцю газ в загальному потоці у віртуальних точках входу/виходу до/з газотранспортної системи (надалі - ВТТ), визначених Оператором ГТС відповідно до правил Кодексу ГТС та розміщених на офіційному веб-сайті Оператора ГТС, або в підземних сховищах газу (надалі - ПСГ) оператора газосховищ Філії «Оператор газосховищ України» AT «Укртрансгаз» (надалі - пункти приймання-передачі газу), шляхом розміщення на Інформаційній платформі оператора ГТС або оператора газосховищ відповідних торгових сповіщень. Після переходу права власності на газ Оптовий покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.

Тобто, за умовами договору відповідні торгові сповіщення на Інформаційній платформі оператора ГТС або оператора газосховищ зобов`язаний розмістити оптовий продавець (відповідач). При цьому, жодних зобов`язань оптового покупця на подачу оптовому продавцю будь-яких заявок чи листів умови договору не містять.

Саме відповідач зобов`язаний був у вересні 2021 року передати 10 мільйонів куб. м. газу позивачу або повідомити про готовність такої передачі (шляхом розміщення відповідачем Торгового сповіщення на Інформаційній платформі оператора ГТС або оператора газосховищ), чого здійснено відповідачем не було.

Відповідно до листа ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» №ТОВВИХ-22-9408 від 05.09.2022, який доданий відповідачем до матеріалів справи, торгові сповіщення на відчуження природного газу ТОВ «Міжнародна газова компанія» у вересні 2021 року не надавалися. Не звертався відповідач і з вимогою до позивача про прийняття товару (шляхом розміщення позивачем відповідного торгового сповіщення), не повідомляв позивача про готовність передати газ, жодних доказів на підтвердження цього відповідач під час розгляду справи у суді першої інстанції не надав.

Крім того, пунктом 5 Глави 1 Розділу І Кодексу ГТС торгове сповіщення це інформаційне повідомлення відповідно до форми, встановленої цим Кодексом, що направляється оператору газотранспортної системи від замовника послуг транспортування природного газу щодо обсягів природного газу, які він відчужив або набув.

Абзацом 2 п.1 Глави 2 Розділу XIV Кодексу ГТС замовник послуг транспортування має право надавати торгове сповіщення виключно після набуття/відчуження права власності на такий обсяг (об`єм) природного газу за договором купівлі-продажу природного газу (або іншою цивільно-правовою угодою) іншому замовнику послуг транспортування у відповідну газову добу на віртуальну торгову точку.

Відповідно до п. 3.2. договору право власності на газ переходить від оптового продавця до оптового покупця в пунктах передач газу з моменту підтвердження на Інформаційній платформі оператора ГТС у випадку передачі газу у ВТТ) або оператора газосховищ (у випадку передачі газу в ПСГ) відповідних Торгових сповіщень на газову добу місяця передачі газу.

Більше того, Кодекс ГТС не містить норм, які б зобов`язували оптового покупця (позивача) завчасно (перед оптовим продавцем) подавати торгові сповіщення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 06.10.2021 у справі № 910/15804/20, зазначивши, що Кодекс ГТС не містив норм, які б зобов`язували замовника завчасно подавати торгові сповіщення. Також Кодекс ГТС не передбачав часових меж, протягом яких мало бути подане торгове сповіщення протягом газової доби, та не ставив у залежність виконання замовником обов`язку щодо подання торгового сповіщення від завершення обробки торгового сповіщення та/або погодження оператором ГТС передачі природного газу.

Крім того, позивачем до відповіді на відзив було надано прінт-скрін із кабінету ПП «ОККО КОНТРАКТ» Інформаційної платформи оператора ГТС за травень 2021 року (а.с.100), з якого вбачається, що підтвердження торгових сповіщень оператором ГТС відбувалося за умови, якщо постачальник розміщує торгове сповіщення першим, а покупець відповідно - другим (з незначним проміжком часу).

У інакшому випадку (у разі розміщення на Інформаційній платформі оператора ГТС торгового сповіщення оптовим покупцем перед тим, як відповідне Торгове сповіщення на той самий обсяг газу було розміщено оптовим продавцем) - такі торгові сповіщення на підтвердження оператором ГТС відповідної кількості транспортування газу відхилялися.

Також, колегія суддів звертає увагу, що відповідач проти даних фактів не заперечував. Отже, відповідач достеменно знав про свій обов`язок здійснити передачу, погоджених додатковою угодою №21 обсягів газу у вересні 2021 року, міг безперешкодно виконати свої зобов`язання, проте відмовився від передачі газу: торгові сповіщення не розмістив, внаслідок чого поставка газу не відбулася.

Водночас, суд першої інстанції не з`ясував обставини, що мають значення для справи, не врахував положення договору, Кодексу ГТС, зазначені вище висновки Верховного Суду, не дослідив і не врахував докази, що призвело до невірних висновків про відсутність вини відповідача та до подальшого неправильного вирішення справи, ухвалення помилкового рішення.

Крім того, відповідно до п. 4.1. договору ціна на газ, який підлягає передачі, визначається сторонами у додаткових угодах до договору.

Додатковою угодою №21 від 27.05.2021 до договору сторони визначили та погодили базову ціну газу, який мав бути предметом поставки у вересні 2021 року, а саме: попередня ціна газу 9 560,00 грн з ПДВ за 1000,00 тис. куб. м. та 95 600 040,00 грн з ПДВ за 10 000 000,00 куб. м. природного газу відповідно.

Положеннями договору не передбачено обов`язковості зміни визначеної сторонами базової ціни газу.

Відповідно до п.3.3. договору у випадку передачі оптовим продавцем оптовому покупцю обсягів газу на ВТТ оптовий продавець не пізніше 5 (п`яти) робочих днів, наступних за останнім днем місяця передачі газу, надає оптовому покупцеві підписані та скріплені печаткою оптового продавця, два примірники акту приймання-передачі, у якому зазначаються фактичні обсяги переданого газу, а також підписані та скріплені печаткою оптового продавця два примірники комерційного акту приймання - передачі, в якому зазначаються фактичні обсяги переданого газу та фактична вартість переданого газу. Оптовий покупець не пізніше двох робочих днів, наступних за днем отримання актів, зобов`язується повернути оптовому продавцю один примірник оригіналів актів, підписаних уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання актів. У випадку передачі оптовим продавцем оптовому покупцю обсягів газу в ПСГ акт приймання-передачі та комерційний акт приймання-передачі підписуються сторонами в день підтвердження Торгових сповіщень на Інформаційній платформі оператора газосховищ.

Пунктом 6 додаткової угоди №21 сторони передбачили, що остаточна ціна та загальна вартість обсягу газу, що передається за даною додатковою угодою, а також строки їх остаточної оплати визначаються сторонами в додатковій угоді, яка має бути підписана в строк не пізніше 30.09.2021 року (тобто в останній день строку поставки після здійснення передачі газу).

Таким чином, остаточна ціна (вартість) поставленого газу визначалася сторонами після здійснення передачі газу на підставі актів приймання-передачі, що було визначено в умовах договору та було усталеною практикою довготривалої співпраці за договором між позивачем і відповідачем.

Колегія суддів наголошує, що можливість визначення (зміни) ціни товару після його передачі не суперечить чинному законодавству та передбачена, зокрема, статтею 691 ЦК України.

Крім того, суперечностей щодо умови про можливість скоригувати ціну у сторін ніколи не виникало. Можливість подальшої зміни умов щодо ціни газу означає лише те, що виконання в цій частині сторони залишили на власний розсуд (розсуд сторони, яка виконує відповідне положення договору).

Сторони не були позбавлені права визначити остаточну ціну за спільною домовленістю після поставки товару чи до певної дати, як обумовлено умовами договору, які є чинними та виконувалися сторонами в процесі регулярної співпраці за договором. Базова ціна сторонами погоджена, відсутність законодавчого регулювання формування ціни попередньої чи остаточної не впливає на право сторін самостійно це визначати, тим більше, не звільняє продавця від обов`язку здійснити поставку товару (як то здійснювалося відповідачем протягом тривалої співпраці), за попередньо погодженою сторонами ціною, оскільки такий обов`язок не пов`язаний з погодженням сторонами остаточної ціни договору.

Проте, поставка обсягів газу, обумовлених додатковою угодою №21, в вересні 2021 року з вини відповідача здійснена не була, поставити газ у вересні 2021 року останній відмовився, а відтак, акти приймання-передачі не підписані, при цьому визначена в додатковій угоді №21 ціна товару не змінена та є чинною.

Як було доведено позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції, не заперечувалося відповідачем та визнано судом у рішенні, договір виконувався сторонами до вересня 2021 року, з огляду на: здійснення ТОВ "Міжнародні газова кампанія" поставок за договором, передачу ним товару (погоджених обсягів газу) у попередні періоди до вересня 2021, що підтверджується актами приймання-передачі; відсутність жодних письмових заперечень щодо поставки товару за додатковою угодою №21 із посиланням на відсутність договірних відносин, зокрема через неузгодженість ціни; відсутність у сторін будь-яких суперечностей щодо погодженої в додатковій угоді №21 ціни товару, а саме: 9 560,00 грн за одну тисячу куб. м. природного газу і 95 600 040,00 грн з ПДВ за десять мільйонів куб. м. природного газу відповідно; невчинення постачальником будь-яких дій, спрямованих на зміну окресленої сторонами базової ціни товару.

При цьому посилання відповідача на неузгодженість ціни товару саме по поставці у вересні 2021 року у зв`язку з не підписанням окремої додаткової угоди, за наявності погоджених сторонами істотних умов договору, у т.ч. і ціни (як була узгоджена сторонами та задекларована в додатковій угоді №21), свідчить про суперечливу поведінку відповідача, який до вересня 2021 року виконував умови договору за аналогічних обставин, а саме сторони визначали попередню ціну товару, після чого без додаткового підписання перед здійсненням поставки окремого додатку із формулюванням «остаточна ціна» відповідач поставки природного газу здійснював, проте у вересні 2021 року відмовився виконувати умови договору і вже після звернення позивача до суду за захистом порушених прав почав стверджувати про можливу зміну ціни.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.08.2022 у справі № 910/5408/21 зазначено, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність є загальними засадами цивільного законодавства.

Тлумачення п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість (подібна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.11.2021 у справі № 910/8482/18 (910/4866/21), від 04.08.2021 у справі № 185/446/18, від 07.10.2020 у справі № 450/2286/16-ц).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) ґрунтується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium міститься принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них (постанови Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 910/9397/20, від 10.04.2019 у справі № 390/34/17).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.08.2021 року у справі № 922/4124/20 про стягнення штрафних санкцій за відмову від здійснення поставки товару за аналогічних обставин, де сторони мали визначити остаточну ціну після поставки товару, яка так і не відбулася, зазначено:

«Можливість визначення (зміни) ціни товару вищевказаним способом (залежно від певних показників) не суперечить чинному законодавству та передбачена, зокрема, частиною 3 статті 691 ЦК України.

Крім того, колегія зазначає про неможливість визнання неукладеним договору, щодо умов якого у сторін немає суперечності. В такому випадку неконкретне зазначення суттєвих умов договору означає лише те, що виконання в ній частині сторони залишили на власний розсуд (розсуд сторони, яка виконує відповідне положення договору).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що сторони договору досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, а тому його не можна вважати неукладеним.

Крім того, слід зауважити, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Отже, відповідач не був позбавлений можливості на стадії укладення договору викласти власні пропозиції щодо умов про кількість товару або утриматися від підписання цього договору, однак підписав договір, тим самим погодившись з його умовами.

Також, відповідач мав право запропонувати позивачу змінити умови, а у випадку відмови (яка мала місце у даному спорі) звернутися до суду з відповідним позовом про внесення змін до договору, за наслідками розгляду якого суд мав би дати оцінку правомірності відмови покупця та обґрунтованості запропонованих постачальником змін до договору. Проте, вказаною можливістю відповідач не скористався.

Слід також зауважити, що відповідач порушив питання про внесення змін щодо ціни товару, спираючись на факти падіння врожайності соняшника через погодні умови та підвищення ціни на аналогічний товар на ринку сільгосппродукції. Втім, як обгрунтовано зазначив позивач, відповідач не поставив позивачу навіть тієї кількості врожаю, яку розраховував зібрати (700т). Що ж до обставин підвищення ринкової вартості товару, колегія суддів зазначає, що вони не звільняли його від обов`язку виконувати взяті на себе за договором зобов`язання до моменту внесення відповідних змін до договору.»

Колегія суддів зауважує, що поставка обсягів газу, обумовлених додатковою угодою №21 у вересні 2021 року з вини відповідача здійснена не була, поставити газ останній відмовився, а відтак, акти приймання-передачі не підписані.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як зазначено вище, відповідачем було допущене порушення своїх зобов`язань за договором в частині поставки товару в вересні 2021 року.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу).

Так, сторони у п.5.5. Договору передбачили відповідальність за порушення зобов`язання щодо поставки товару, зазначивши: в разі необгрунтованої відмови оптового продавця від передачі передбаченого цим договором обсягу газу на відповідний місяць передачі, оптовий продавець зобов`язаний сплатити оптовому покупцю штраф у розмірі 5 % вартості газу, від передачі якого відмовився оптовий продавець.

Отже, з урахуванням того, що ціна товару та вартість 10 мільйонів куб. м. газу, який підлягав передачі відповідачем позивачу у вересні 2021 року сторонами в договорі встановлена п. 2 та п.3 додаткової угоди №21 від 27.05.2021, будь-які додаткові угоди про зміну ціни газу, що підлягав передачі у вересні 2021 року, сторонами не укладено, законодавство також не встановлює порядку формування попередньої та остаточної ціни газу, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про те, що остаточна ціна може зменшуватись та попередня ціна не може бути взята за базу нарахування штрафних санкцій є помилковим.

Таким чином, враховуючи викладене вище, сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, за аналогічних умов виконували свої зобов`язання протягом тривалого часу співпраці, а посилання відповідача на можливу зміну ціни після поставки товару, яка так і не відбулася з вини відповідача жодним чином не впливає на обов`язок постачальника передати товар на погоджених сторонами умовах, а за відмову від такої передачі - сплатити визначені в договорі штрафні санкції.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а рішення Господарського суду Черкаської області від 22.12.2022 у справі №925/142/22 підлягає скасуванню з прийняттям у справі нового рішення про задоволення позову Приватного підприємства "ОККО КОНТРАКТ".

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право повністю або частково скасувати судове рішення.

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки, судом першої інстанції прийняте рішення за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи і неправильним застосуванням норм матеріального права, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Черкаської області від 22.12.2022 у справі №925/142/22 підлягає скасуванню з прийняттям у справі нового рішення суду про задоволення позову Приватного підприємства "ОККО КОНТРАКТ".

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 275, 276, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ОККО КОНТРАКТ" на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.12.2022 у справі №925/142/22 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 22.12.2022 у справі №925/142/22 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна газова компанія» (, 18001, Черкаська область, м.Черкаси, вул. Святотроїцька, буд. 73, офіс 21) на користь Приватного підприємства "ОККО КОНТРАКТ" (, м.Київ, вул.Набережно-Хрещатицька, 15-17/18) 4 780 002 (чотири мільйони сімсот вісімдесят тисяч дві) грн - штрафних санкцій за договором №МГК-ОККО-ГАЗ-20/05/20 купівлі-продажу природного газу від 20.05.2020 та 71 700 (сімдесят одна тисяча сімсот) грн 03 коп. - судового збору за розгляд позовної заяви в суді першої інстанції та 107 550 (сто сім тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн 05 коп. - судового збору за розгляд апеляційної скарги в апеляційній інстанції.

4. Видати накази.

5. Матеріали справи №925/142/22 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.04.2023.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Б.О. Ткаченко

В.В. Сулім