ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29 березня 2023 року Справа № 903/1009/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Королюка І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №903/1009/22

за позовом Фізичної особи-підприємця Притули Ірини Борисівни, м. Полтава

до Товариства з обмеженою відповідальністю Миргородський комбінат хлібопродуктів, м. Луцьк

про стягнення 681810,10 грн.,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

26.12.2022 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява №21/12/22-10 від 21.12.2022 фізичної особи-підприємця Притули Ірини Борисівни, в якій позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Миргородський комбінат хлібопродуктів 821604,78 грн., з яких: 435000 грн. суми основного боргу за договором поставки №25/08/22-1 від 25.08.2022, 152487 грн. пені за договором поставки №25/08/22-1 від 25.08.2022, 21245 грн. інфляційних збитків за договором поставки №25/08/22-1 від 25.08.2022, 4177,77 грн. процентів річних за договором поставки №25/08/22-1 від 25.08.2022, 176000 грн. суми основного боргу за договором поставки №03/10/22-1 від 30.10.2022, 30624 грн. пені за договором поставки №03/10/22-1 від 30.10.2022, 1232 грн. інфляційних збитків за договором поставки №03/10/22-1 від 30.10.2022, 839,01 грн. процентів річних за договором поставки №03/10/22-1 від 30.10.2022.

Ухвалою суду від 02.01.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 01.02.2023; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України до 30.01.2023.

16.01.2023 на електронну адресу Господарського суду Волинської області надійшло клопотання адвоката

Будігая О.В. представника Фізичної особи-підприємця Притули Ірини Борисівни №16/01/23-1 від 16.01.2023, в якому заявник просить суд забезпечити його участь в судовому засіданні 01.02.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

Ухвалою суду від 19.01.2023 було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Будігая О.В. представника Фізичної особи-підприємця Притули Ірини Борисівни про участь у судовому засіданні 01.02.2023 о 10:00 год. в режимі відеоконференції.

27.01.2023 на електронну адресу суду від представника позивача надійшла заява №26/01/23-9 від 26.01.2023 про уточнення позовних вимог, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача:

- за договором поставки №25/08/22-1 від 25.08.2022 450573, 59 грн., з них: 235000 грн. суму основного боргу, 183177 грн. пені, 27378 грн. збитків, завданих інфляцією, 5018,59 грн. процентів річних;

- за договором поставки №03/10/22-1 від 30.10.2022 231236,51 грн., з них: 176000 грн. суму основного боргу, 49104 грн. пені, 4787,20 грн. збитків, завданих інфляцією, 1345,31 грн. процентів річних.

Також у заяві представник позивача просить повернути з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір в сумі 2096,92 грн.

30.01.2023 на електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. До відзиву не було приєднано доказів надіслання відзиву на позов позивачу.

31.01.2023 на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання №31/01/23-1 від 31.01.2023, в якому представник позивача просить суд проводити підготовче судове засідання без участі представника позивача; закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті.

В судове засідання 01.02.2023 представники сторін не з`явилися.

Ухвала суду від 02.01.2023 була надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою: 430211, Волинська область, Луцький район, м. Луцьк, вул. Франка, 45.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою місцезнаходження відповідача є: 430211, Волинська область, Луцький район, м. Луцьк, вул. Франка, 45.

Цю ж адресу відповідача зазначив й позивач у позовній заяві.

Однак, ухвала суду від 02.01.2023, надіслана відповідачу за вказаною адресою, повернулася з поштовою відміткою Вибули.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 99-2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 №270 в чинній редакції (надалі - Правила) рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.

Суд, розглянувши заяву представника позивача про уточнення позовних вимог та порівнявши її зі змістом позовної заяви, встановив, що заява представника позивача №26/01/23-9 від 26.01.2023 про уточнення позовних вимог фактично є заявою про зменшення розміру позовних вимог.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання.

Оскільки зменшення розміру позовних вимог це процесуальне право позивача, передбачене п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв заяву представника позивача про уточнення позовних вимог, а відтак має місце нова ціна позову 681810,10 грн., з якої й вирішуватиметься спір.

Ухвалою суду від 01.02.2023 було відкладено підготовче засідання на 22.02.2023; постановлено надіслати позивачу відзив на позовну заяву для ознайомлення; запропоновано позивачу подати суду у строк до 20.02.2023 відповідь на відзив відповідача; запропоновано відповідачу подати суду у строк до 20.02.2023 письмові пояснення на заяву позивача про уточнення позовних вимог №26/01/23-9 від 26.01.2023; ухвалу суду надіслано сторонам на їх електронні адреси.

10.02.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив №09/02/23-1 від 09.02.2023.

У відповіді на відзив №09/02/23-1 від 09.02.2023 представник позивача просить проводити підготовче засідання без участі представника позивача; закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання 22.02.2023 представники сторін не з`явилися.

27.02.2023 на електронну адресу Господарського суду Волинської області надійшла заява № 27/02/23-2 від 27.02.2023 представника позивача адвоката Будігая О.В. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в якому просить забезпечити участь представника позивача - адвоката Будігая О.В. в наступному судовому засіданні.

Ухвалою суду від 27.02.2023 клопотання представника позивача адвоката Будігая О.В. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено; постановлено судове засідання, що призначене на 09.03.2023, провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

В судовому засіданні 09.03.2023 було оголошено перерву до 29.03.2023. Ухвалу-повідомлення надіслано відповідачу на юридичну та фактичну адреси.

09.03.2023 на електронну адресу Господарського суду Волинської області надійшла заява № 09/03/23-1 від 09.03.2023 представника позивача адвоката Будігая О.В. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 10.03.2023 відмовлено у задоволенні заяви про участь в судовому засіданні 29.03.2023 в режимі відеоконференції.

28.03.2023 від представника позивача надійшло клопотання №28/03/23-3 від 28.03.2023 про розгляд справи без участі представника.

29.03.2023 в судове засідання представники сторін не з`явилися. Факт належного повідомлення відповідача про розгляд справи підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №500.

Враховуючи те, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору, судом 29.03.2023 було вирішено спір за відсутності представників сторін, зважаючи на те, що сторони належним чином були повідомлені про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

25.08.2022 між Фізичною особою підприємцем Притулою Іриною Борисівною як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю Миргородський комбінат хлібопродуктів як покупцем було укладено договір поставки №25/08/22-1, згідно з п. 1.1. якого постачальник зобов`язується постачати (передавати у власність покупця) товар, визначений в п. 2.1. цього договору для використання його у підприємницькій діяльності, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах цього договору.

Пунктами 1.2., 2.2. договору передбачено, що предметом поставки є продукція борошномельно-круп`яної промисловості: крупа пшенична (надалі товар).

Товар постачається в обсязі та кількості: товар, вказаний в п. 2.1. цього договору, поставляється покупцю партіями, вказаними у специфікації до договору; постачальник зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в обсязі 200000 кг; кожна партія товару визначається видатковою накладною, в якій зазначається: найменування товару, кількість товару та ціна.

Згідно із п.п. 3.1.-3.4. договору партія товару відвантажується покупцю на умовах після оплати. Оплата проводиться протягом 21 календарного дня з моменту відвантаження товару. Право власності на товар виникає у покупця в момент передачі відповідної партії товару по видатковій накладній. Товар відвантажується за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Ковалівка, вул. Соснова, 9. Доставка товару здійснюється за рахунок покупця.

Відповідно до п.п. 4.1. - 4.2. договору вартість товару за 1 кг становить 7,50 грн. Ціни діють на період відвантаження товару: вересень 2022 року. Оплата за кожну поставлену партію товару здійснюється шляхом перерахунку коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 21 календарного дня з моменту відвантаження.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2022 року. У випадку, якщо жодна із сторін письмово не заявить про свій намір розірвати або змінити договір за 30 днів до його закінчення, даний договір вважається продовженим на строк до 31серпня 2023 року ( п.п. 7.1.-7.2. договору).

На виконання умов договору поставки №25/08/22-1 від 25.08.2022 позивач передав відповідачу товар на загальну суму 1155000 грн., що підтверджується:

- специфікацією № 1 від 14.09.2022 до договору №25/08/22-1 від 25.08.2022 на загальну суму 165000 грн. (без ПДВ); видатковою накладною № 21 від 14.09.2022;

- специфікацією № 2 від 19.09.2022 до договору №25/08/22-1 від 25.08.2022 на загальну суму 165000 грн. (без ПДВ); видатковою накладною № 22 від 19.09.2022.

- специфікацією № 3 від 20.09.2022 до договору №25/08/22-1 від 25.08.2022 на загальну суму 165000 грн. (без ПДВ); видатковою накладною № 23 від 20.09.2022;

- специфікацією № 4 від 22.09.2022 до договору №25/08/22-1 від 25.08.2022 на загальну суму 165000 грн. (без ПДВ); видатковою накладною № 24 від 22.09.2022;

- специфікацією № 5 від 26.09.2022 до договору №25/08/22-1 від 25.08.2022 на загальну суму 165000 грн. (без ПДВ); видатковою накладною №25 від 26.09.2022;

- специфікацією № 6 від 27.09.2022 до договору №25/08/22-1 від 25.08.2022 на загальну суму 165000 грн. (без ПДВ); видатковою накладною № 26 від 27.09.2022;

- специфікацією № 7 від 29.09.2022 до договору №25/08/22-1 від 25.08.2022 на загальну суму 165000 грн. (без ПДВ) видатковою накладною№ 27 від 29.09.2022.

Відповідач оплатив товар частково - на загальну суму 920000 грн., що підтверджується копіями платіжних інструкцій: № 6048 від 27.09.2022 на суму 40000 грн.; №6054 від 29.09.2022 на суму 40000 грн.; №6078 від 07.10.2022 на суму 20000 грн.; №6101 від 20.10.2022 на суму 20000 грн.; №6148 від 18.11.2022 на суму 45000 грн.; №6149 від 18.11.2022 на суму 165000 грн.; №6150 від 18.11.2022 на суму 165000 грн.; №6151 від 18.11.2022 на суму 165000 грн.; №6152 від 18.11.2022 на суму 60000 грн.; №6279 від 28.12.2022 на суму 50000 грн.; №6287 від 30.12.2022 на суму 50000 грн.; № 6279 від 30.12.2022 на суму 100000 грн.

03.10.2022 між Фізичною особою підприємцем Притулою Іриною Борисівною як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю Миргородський комбінат хлібопродуктів як покупцем було укладено договір поставки №03/10/22-1, згідно з п. 1.1. якого постачальник зобов`язується постачати (передавати у власність покупця) товар, визначений в п. 2.1. цього договору для використання його у підприємницькій діяльності, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах цього договору.

Пунктами 1.2., 2.2. договору передбачено, що предметом поставки є продукція борошномельно-круп`яної промисловості: крупа пшенична (надалі товар).

Товар постачається в обсязі та кількості: товар, вказаний в п. 2.1. цього договору, поставляється покупцю партіями, вказаними у специфікації до договору; постачальник зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в обсязі 154000 кг.; кожна партія товару визначається видатковою накладною, в якій зазначається: найменування товару, кількість товару та ціна.

Згідно із п.п. 3.1.-3.4. договору партія товару відвантажується покупцю на умовах після оплати. Оплата проводиться протягом 21 календарного дня з моменту відвантаження товару. Право власності на товар виникає у покупця момент передачі відповідної партії товару по видатковій накладній. Товар відвантажується за адресою: Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Ковалівка, вул. Соснова, 9. Доставка товару здійснюється за рахунок покупця.

Відповідно до п.п. 4.1. - 4.2. договору вартість товару за 1 кг становить 8,00 грн. Ціни діють на період відвантаження товару: жовтень 2022року. Оплата за кожну поставлену партію товару здійснюється шляхом перерахунку коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 21 календарного дня з моменту відвантаження.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2022 року. У випадку, якщо жодна із сторін письмово не заявить про свій намір розірвати або змінити договір за 30 днів до його закінчення, даний договір вважається продовженим на строк до 31 серпня 2023 року ( п.п. 7.1.-7.2. договору).

На виконання умов договору поставки №03/10/22-1 від 03.10.2022 позивач передав відповідачу товар на загальну суму 176000 грн., що підтверджується копіями специфікації №1 від 04.10.2022 до договору №03/10/22-1 від 03.10.2022 на суму 176000 грн. (без ПДВ), видаткової накладної №28 від 04.10.2022.

Відповідач зобов`язання щодо оплати переданого товару на підставі договору поставки №03/10/22-1 від 03.10.2022 не виконав.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за переданий товар на час розгляду справи становить 411000 грн., з них:

- за договором поставки №25/08/22-1 від 25.08.2022 - 235000 грн.;

- за договором поставки №03/10/22-1 від 03.10.2022 - 176000 грн.

Доказів, які б спростовували заборгованість в розмірі 411000 грн., або доказів її оплати, відповідач суду не надав.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У зв`язку із неоплатою відповідачем вартості отриманого товару у повному обсязі підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 411000 грн. заборгованості.

У зв`язку із порушенням відповідачем строку оплати товару, визначеного договором поставки №25/08/22-1 від 25.08.2022, позивач просить стягнути з відповідача 183177 грн. неустойки (пені), 5018,59 грн. процентів річних, 27378 грн. збитків, завданих інфляцією.

У зв`язку із порушенням відповідачем строку оплати товару, визначеного договором поставки №03/10/22-1 від 03.10.2022, позивач просить стягнути з відповідача 49104 грн. неустойки (пені), 1345,31 грн. процентів річних, 4787,20 грн. збитків, завданих інфляцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно із статтями 230, 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов`язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом положень ч. 4 та 6 ст. 231 ГК України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як роз`яснив Пленум Вищого господарського суду України в п. 2.5. постанови «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» № 14 від 17.12.2013 приписом ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Відповідно до п. 6.1. договору поставки №25/08/22-1 від 25.08.2022 у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

При порушення терміну оплати згідно з п. 3.1 та 4.2 договору покупець сплачує 0,3% від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов`язань по оплаті постачальнику за відвантажений товар.

Звертаючись з позовом до суду, позивач на підставі п. 6.1. договору нарахував 183177 грн. неустойки (пені) в розмірі 0,3% від простроченої суми заборгованості.

Проте, такий розрахунок пені не відповідає приписам ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи порушення відповідачем строків виконання зобов`язання з оплати вартості товару за договором поставки №25/08/22-1 від 25.08.2022, до стягнення з відповідача підлягає пеня в розмірі 85034,26 грн., виходячи з розрахунку:

- за специфікацією №1 від 14.09.2022: від суми 85000 грн. за період з 05.10.2022 по 07.10.2022 в сумі 349,32 грн.; від суми 65000 грн. за період з 07.20.2022. по 20.10.2022 в сумі 1246,58 грн.; від суми 45000 грн. за період з 20.10.2022 по 18.11.2022 в сумі 1849,32 грн.;

- за специфікацією № 2 від 19.09.2022 від суми 165000 грн. за період з 10.10.2022 по 18.11.2022 в сумі 9041,10 грн.;

- за специфікацією №3 від 20.09.2022 від суми 165000 грн. за період з 11.10.2022 по 18.11.2022 в сумі 8815,07 грн.;

- за специфікацією №4 від 22.09.20.2022 від суми 165000 грн. за період з 13.10 2022 по 18.11.2022 в сумі 8363,01 грн.;

- за специфікацією №5 від 26.09.2022 від суми 165000 грн. за період з 17.10.2022 по 18.11.2022 в сумі 7458,90 грн.; від суми 105000 грн. за період з 18.11.2022 по 28.12.2022 в сумі 5897,26 грн.; від суми 55000 грн. за період з 28.12.2022 по 30.12.2022 в сумі 226,03 грн.;

- за специфікацією №6 від суми 165000 грн. за період з 18.10.2022 по 30.12.2022 в сумі 16726,03 грн.; від суми 70000 грн. за період з 30.12.2022 по 26.01.2023 в сумі 2684,93 грн.;

- за специфікацією №7 від суми 165000 грн. за період з 20.10.2022 по 26.01.2023 в сумі 22376,71 грн.

У задоволенні позову про стягнення 98142,74 грн. (183177- 85034,26) пені слід відмовити як нарахованої безпідставно, оскільки її нарахування не відповідає вимогам Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Враховуючи порушення відповідачем строків виконання зобов`язання з оплати вартості товару за договором поставки №03/10/22-1 від 03.10.2022, до стягнення з відповідача підлягає пеня в розмірі 22663,01 грн. від суми 176000 грн. за період з 25.10.2022 по 26.01.2023, виходячи з розрахунку: 76000 x (2 x 25,00 :365) x 94 днів : 100.

У зв`язку з цим у задоволенні позову про стягнення 26440,99 грн. (49104 - 22663,01) пені слід відмовити як нарахованої безпідставно, оскільки її нарахування не відповідає вимогам Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, стягненню з відповідача у зв`язку із порушенням ним строку виконання зобов`язання з оплати вартості переданого товару за договором поставки №25/08/22-1 від 25.08.2022 підлягає 5018,59 грн. процентів річних, 27378 грн. збитків, завданих інфляцією (розрахунки а .с 167-171).

Також стягненню з відповідача у зв`язку із порушенням ним строку виконання зобов`язання з оплати вартості переданого товару за договором поставки №03/10/22-1 від 03.10.2022 підлягає 1345,31 грн. процентів річних; 3900,40 грн. збитків, завданих інфляцією від суми 176000 за період з 25.10.2022 по 26.01.2023, виходячи з розрахунку: 176000 грн. x 1,02216139 - 176000 =3900,40 грн

У стягненні 886,80 грн. (4787,20 - 3900,40) збитків, завданих інфляцією, слід відмовити, як нарахованих безпідставно.

Розрахунки перевірено за допомогою програмного комплексу «Ліга. Закон».

Твердження відповідача у відзиві на позовну заяву б/н та дати про те, що штрафні санкції обчислені без врахування оплат та є завеликими не заслуговують на увагу, оскільки зі змісту заяви №26/01/23-9 від 26.01.2023 про уточнення позовних вимог та доданих до неї розрахунків вбачається, що представник позивача обчислюючи пеню, проценти річних та збитки, завдані інфляцією врахував проведені відповідачем оплати.

У клопотанні №28/03/23-3 від 28.03.2023 представник позивача просить стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані із розглядом справи, на загальну суму 44666,24 грн., з них: 10227,15 грн. судового збору; 204,40 грн. оплата послуг АТ «Укрпошта»; 34234,69 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з пунктом 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до статті 26 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність).

Згідно зі статтею 30 цього Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, при визначенні суми відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Окрім цього, суд має також враховувати: складність справи та складність виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу господарському суду слід враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також, в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Така правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Факт надання позивачу професійної правничої допомоги адвокатом Будігай О.В. Адвокатського бюро Будігая Олександра під час розгляду справи підтверджується наданими доказами:

- копією договору №14 про надання правової (правничої» допомоги від 28.11.2022;

- копією додатку №01 до договору про надання правової (правничої) допомоги №14 від 28.11.2022;

- копією додаткового договору №01 до договору про надання правової (правничої) допомоги №14 від 28.11.2022;

-копією акту №1 надання послуг з правової(правничої) допомоги від 02.01.2023 на суму 18021,77 грн.;

- копією рахунку№01 від 02.01.2023 на суму 18021 грн.;

- копією додаткового договору №02 від 27.02.2023 до договору про надання правової (правничої) допомоги №14 від 28.11.2022;

- копією акту № 8 наданих послуг з правової (правничої) допомоги від 07.03.2023 на суму 16212,92 грн.;

- копією рахунку №08 від 07.03.2023 на суму 16212,92 грн.

Договір №14 про надання правової (правничої) допомоги від 28.11.2022 укладено між Фізичною особою підприємцем Притулою І.Б. як клієнтом та Адвокатським бюро Будігая Олександра.

Відповідно до п. 1.1. договору предметом даного договору є домовленість на умовах і в порядку, що визначені цим договором, за якою одна сторона - Адвокатське бюро Будігая Олександра, зобов`язується здійснювати захист, представництво або надати інші види правової (правничої) допомоги другій стороні Фізичній особі підприємцю Притулі І.Б., а клієнт зобов`язується оплатити на користь бюро за надання правової допомоги, а також компенсувати фактичні витрати, понесені бюро в наслідок виконання цього договору.

У розділі 2 договору узгоджено між сторонами форми надання правової допомоги.

Відповідно до п.п. 4.2.- 4.3. розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення бюро позитивного результату, якого можливо бажає клієнт. До гонорару не включаються фактичні витрати бюро, необхідні для виконання договору, визначені у додатку № 1 до цього договору, в водночас сторонами можуть передбачатися по кожній справі оплата гонорару, до якого включаються всі фактичні витрати понесені бюро.

Надання послуг оформлюється сторонами у відповідному акті (щомісячно або по закінченню/завершенню справи, або по завершенню певної процесуальної дії, або складанню документа) наданих послуг з правової (правничої) допомоги (надалі - акт).(п. 4.4. договору)

Відповідно до п. 4.6. підставою для сплати гонорару є рахунок, що надається клієнту, разом з актом про надання послуг бюро. Банківські реквізити бюро для здійснення клієнтом оплати за надані послуги на користь бюро зазначаються у рахунках. При отриманні рахунку, клієнт повинен зазначити дату його отримання, у разі не зазначення дати отримання - датою отримання вважається дата його складання.

Відповідно до п. 1 додатку№ від 28.11.2022 до договору про надання правової (правничої) допомоги №14 від 28.11.2022 клієнт відшкодовує бюро всі документально підтверджені витрати щодо виконання сторонами умов договору №14 від 28.11.2022 про надання правової (правничої) допомоги, незважаючи від отриманого клієнтом кінцевого результату.

У п. 2 додаткового договору №01 від 28.11.2022 до договору №14 від 28.11.2022 про надання правової (правничої) допомоги сторони дійшли згоди, що гонорар бюро за представництво клієнта в Господарському суді Волинської області щодо вирішення в судовому порядку спірних взаємовідносин з ТОВ «Миргородський комбінат хлібопродуктів (код ЄДРПОУ - 42939890) за договорами поставки від 25.08.2022 № 25/08/22-1 та від 03.10.2022 № 03/10/22-1 становить 30000 (тридцять тисяч) гривень та 00 копійок, без ПДВ.

У вартість гонорару бюро входить: складання претензії в досудовому порядку; складання позовної заяви; складання відповіді на відзив; складання будь-яких процесуальних документів у справі; представництво законних прав та інтересів клієнта в Господарському суді Волинської області.

Повноваження адвоката Будігая О.В., який на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги №14 від 28.11.2022, надавав правничу допомогу позивачу, підтверджуються ордером серії ВН № 212601 від 19.12.2022.

Детальний опис робіт, обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх і вартості, витрати на професійну правничу допомогу містяться в акті №1 від 02.01.2023 наданих послуг з правової (правничої) допомоги ( а.с. 230) та в акті №08 від 07.03.2023 наданих послуг з правової (правничої) допомоги (а.с. 232 на звороті - 233).

У позовній заяві представник позивача зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правову допомогу, які позивач поніс та очікує понести у майбутньому у зв`язку з розглядом справи становить 30000 грн.

Представник позивача адвокат Будігай О.В. у клопотанні №08/03/23-2 від 08.03.2023 про долучення доказів понесених позивачем судових витрат у справі №903/1009/22 зазначає, що остаточна сума понесених судових витрат позивача, пов`язаних з отриманням послуг з професійної правничої допомоги у справі, складає 34234,69 грн. та просить їх стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідач про неспівмірність витрат позивача на професійну правничу допомогу не заявляв.

Разом з цим, для включення всієї суми витрат на професійну правничу допомогу, яка узгоджена адвокатом та клієнтом у договорі, та сплачених позивачем адвокату для відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п.269).

Оцінка тих чи інших витрат сторін, як судових, здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Аналогічні правила застосовуються до визначення витрат на проведення експертизи та залучення експерта (постанови Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16).

Додатково судом враховано правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, згідно з яким стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Щодо акту №1 від 02.01.2023 на суму 18021,77 грн.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини цієї справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, витрачений адвокатом час, визначений представником позивач розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги, наданої у справі №903/1009/22, є завищеним в частині складення позовної заяви (15000 грн.), не відповідає критеріям розумності та співрозмірності і становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат. Спір, який виник між сторонами у справі, для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягали застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Виходячи із засад розумності і справедливості, враховуючи обсяг наданої представником правової допомоги в частині складення позовної заяви та розрахунків до неї, яка охоплює правові вимоги за двома договорами поставки, на думку суду, до стягнення з відповідача на користь позивача у зв`язку із задоволенням позову підлягає 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

До переліку витрат, зазначених в акті №1 від 02.01.2023, включено канцелярські витрати (копіювання або друк копій документів), роздруківка позовної заяви 2769,88 грн., що не є витратами на правничу допомогу та не потребують професійних знань адвоката у галузі права.

Згідно з правовою позицією, викладеною в ухвалі Верховного Суду від 04.11.2019 по справі № 9901/264/19, такі вчинені адвокатом дії як оформлення копій письмових доказів, підготовка повного пакета документів для подачі до суду, надсилання документів поштою (представництво інтересів клієнта в поштовому відділенні) або подання їх до суду через канцелярію не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а тому витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.

Таким чином, в частині стягнення 2769,88 грн. слід відмовити, оскільки ці витрати не є витратами на правничу допомогу.

Положеннями пункту 2 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду та в постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 11.09.2020 у справі №922/3724/19.

У зв`язку з цим слід стягнути з відповідача 108 грн. (36 грн. х 3) витрат на відправку каналами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» рекомендованих листів.

Також не підлягає до стягнення 143,89 грн. нарахування 5% на загальну суму витрат (п.4 додатку №1 до договору №14 від 28.11.2022 «Про надання правової (правничої) допомоги», яке включено до акту №1 від 02.01.2023.

Представник позивача жодним чином не обґрунтував включення до акту про надання послуг з правової (правничої) допомоги такого нарахування та не обґрунтував заявлення до стягнення з відповідача цієї суми.

Отже, всього за актом №1 від 02.01.2023 слід стягнути 10108 грн. (10000 + 108), а відмовити у стягненні на суму 7913,77 грн. ( 5000 + 2769,88 + 143,89).

Щодо акту №08 від 07.03.2023 на суму 16212,92 грн.

У п.3.1. акту №08 від 07.03.2023 наведено перелік дій, вчинених бюро на користь клієнта, серед яких складення та направлення заяв, клопотань, відповіді на відзив, представництво інтересів у судовому засіданні, вартість яких 15000 грн.

Матеріалами справи підтверджується складення заяв, клопотань, відповіді на відзив, які наведені у п.3.1. акту, представництво інтересів представника позивача адвоката Будігая О.В. в одному судовому засіданні в режимі відеоконференції 09.03.2023.

Проте, на думку суду, визначений представником позивача розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги, наведений у п.3.1. акту, є завищеним в частині п.3.1. акту (15000 грн.), не відповідає критеріям розумності та співрозмірності, суперечить принципу розподілу судових витрат.

Виходячи із засад розумності і справедливості, враховуючи обсяг наданої представником правової допомоги в частині складення заяв, клопотань, відповіді на відзив, представництва інтересів в одному судовому засіданні, на думку суду, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У п.3.2. акту №08 від 07.03.2023 перераховано канцелярські витрати (копіювання або друк копій документів 644,16 грн.) та витрати на відправку каналами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» рекомендованих листів, включено нарахування 5% на загальну суму витрат (п.4 додатку №1 до договору №14 від 28.11.2022 «Про надання правової (правничої) допомоги».

Такі послуги як підготовка копій документів не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені у ст. 1, 19 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому такі витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані саме як витрати на професійну правничу допомогу. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 9901/264/19.

У зв`язку з цим не підлягає до стягнення 644,16 грн., які включені до акту №08 від 07.03.2023.

На підставі п. 2 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача 511 грн. (36 грн. х 7) + ( 61 грн. х 3) + 76 грн.) витрат на відправку каналами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» рекомендованих листів.

Також не підлягає до стягнення 57,76 грн. нарахування 5% на загальну суму витрат (п.4 додатку №1 до договору №14 від 28.11.2022 «Про надання правової (правничої) допомоги», яке включено до акту №08 від 07.03.2023.

Представник позивача жодним чином не обґрунтував включення до акту про надання послуг з правової (правничої) допомоги такого нарахування та не обґрунтував заявлення до стягнення з відповідача цієї суми.

Отже, всього за актом №08 від 07.03.2023 слід стягнути 3511 грн. (3000 + 511), а відмовити у стягненні на суму 12701,92 грн. (12000 + 644,16 + 57,76).

Всього за актами №1 від 02.01.2023 і №08 від 07.03.2023 слід стягнути 13619 грн. (10108 грн. + 3511 грн.), а відмовити 20615,69 грн. ( 7913,77 грн. + 12701,92 грн.).

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають покладенню на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову на 67,71% клопотання позивача в частині відшкодування витрат на правову допомогу підлягає до задоволення на суму 9221,42 грн., виходячи з розрахунку: 13619 грн. х 67,71%.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача витрати, пов`язані з відправленням відповідачу засобами поштового зв`язку відправлень №№180, 198, 171 на загальну суму 204,40 грн.

Оглядом відправлень №№180, 198, 171 встановлено, що позивач надсилав відповідачу претензію на різні адреси відповідача.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належить витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: фіскальними чеками, поштовими накладними та описами вкладення АТ "Укрпошта" підтверджується факт понесених позивачем витрат на послуги АТ "Укрпошта", що пов`язані з надсиланням відповідачу документів на загальну суму 204,40 грн.

Відповідач не подав суду заперечень на клопотання позивача про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, та обґрунтувань в частині їх недоведеності або невідповідності реально понесеним.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог на 67,71% підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача поштові витрати в розмірі 138,40 грн., виходячи з розрахунку: 204,40 грн. х 67,71%.

Звертаючись з позовом до суду, позивач сплатив 12324,07 грн. судового збору, що підтверджується копією платіжної інструкції №369 від 21.12.2022(а.с. 129).

Оскільки у задоволенні позову на 15,27% від первісно заявленої суми відмовлено, то на позивача на підставі ст.129 ГПК України покладаються судові витрати у розмірі 1881,89 грн.

У зв`язку із зменшенням позивачем розміру позовних вимог на 139794,68 грн. позивачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» слід повернути з державного бюджету 2096,32 грн. сплаченого судового збору.

Відповідно до ст. 129 ГПК України решта суми судового збору, сплаченого позивачем, у зв`язку із частковим задоволенням позову покладається на відповідача у розмірі 8345,09 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Миргородський комбінат хлібопродуктів (43021, Волинська область, м. Луцьк, вул. Івана Франка, 46, ) на користь Фізичної особи-підприємця Притули Ірини Борисівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ):

- 411000 грн. заборгованості;

- 107697 грн. 27 коп. пені;

- 31278 грн. 40 коп. збитків, завданих інфляцією;

- 6363 грн. 90 коп. процентів річних;

- 8345 грн. 09 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору;

- 9221 грн. 42 коп. витрат на професійну правничу допомогу;

- 138 грн.40 коп. поштових витрат.

3. У задоволенні позову про стягнення 124583 грн. 73коп. пені; 886 грн. 80 коп. збитків, завданих інфляцією, відмовити.

4. У стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

5. Головному управлінню Державної казначейської служби України у Волинській області повернути Фізичній особі-підприємцю Притулі Ірині Борисівні ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2096 грн. 32 коп. судового збору, сплаченого платіжною інструкцією №369 від 21.12.2022 (копія зазначеної платіжної інструкції знаходиться в матеріалах справи №903/1009/22).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено:06.04.2023.

Суддя І. О. Якушева