УХВАЛА

м. Київ

04.04.2023Справа № 910/5087/23
Суддя Господарського суду міста Києва Зеленіна Н.І., розглянувши заяву компанії Блує Спрінг Імпортс, Інк. (Blue Spring Imports, Inc.) про забезпечення позову

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Компанія Блує Спрінг Імпортс, Інк. (Blue Spring Imports, Inc.) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до компанії ГСХ Трейдмаркс Лімітед (GSH Trademarks Limited), Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" про: дострокове припинення з 31.03.2023 дії свідоцтва України №146650 від 25.10.2011 на торговельну марку "Shevkoff" повністю для всіх товарів 33 класу МКТП, наведених у свідоцтві; зобов`язання УКРНОІВІ внести відомості до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки про дострокове припинення дії свідоцтва України №146650 від 25.10.2011 на торговельну марку "Shevkoff" повністю для всіх товарів 33 класу МКТП, наведених у свідоцтві, та здійснити відповідну публікацію про це в офіційному електронному бюлетені НОІВ; дострокове припинення з 31.03.2023 дії свідоцтва України №151907 від 27.02.2012 на торговельну марку "Шевкофф" повністю для всіх товарів 33 класу МКТП, наведених у свідоцтві; зобов`язання УКРНОІВІ внести відомості до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки про дострокове припинення дії свідоцтва України №151907 від 27.02.2012 на торговельну марку "Шевкофф" повністю для всіх товарів 33 класу МКТП, наведених у свідоцтві, та здійснити відповідну публікацію про це в офіційному електронному бюлетені НОІВ.

Разом із позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони Державній організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" до набрання рішенням суду у цій справі законної сили, вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки за свідоцтвами України №146650 від 25.10.2011 та №151907 від 27.02.2012, зокрема, щодо передання разом або окремо виключних майнових прав інтелектуальної власності на торговельні марки за зазначеними свыдоцтвами повністю або частково, щодо припинення дії зазначених свідоцтв разом або окремо у зв`язку з відмовою від них їх власника повністю або частково, щодо видачи ліцензій на використання торговельних марок за зазначеними свідоцтвами разом або окремо, а також публікувати в офіційному електронному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності відповідні відомості; та заборони компанії ГСХ Трейдмаркс Лімітед (GSH Trademarks Limited) до набрання рішенням суду у цій справі законної сили, разом або окремо передавати іншим особам виключні майнові права інтелектуальної власності на торгівельні марки за свідоцтвами України №146650 від 25.10.2011 та №151907 від 27.02.2012 повністю або частково, припиняти дію зазначених свідоцтв разом або окремо шляхом відмови від них повністю або частково, а також видавати ліцензії на використання торговельних марок за зазначеними свідоцтвами разом або окремо.

Розглянувши заяву компанії Блує Спрінг Імпортс, Інк. (Blue Spring Imports, Inc.) про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 1, 3 ст. 137 ГПК України).

Положення статей 136, 137 ГПК України пов`язують вжиття господарським судом заходів забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень ст. 73 ГПК України як гарантії ефективності задоволення вимог позивача (заявника) за результатами розгляду спору по суті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 138 ГПК України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета позову - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Отже, забезпечення позову - це по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що існує об`єктивна ймовірність передачі компанією ГСХ Трейдмаркс Лімітед (GSH Trademarks Limited) третім особам у власність або у користування виключних прав інтелектуальної власності на торговельні марки за спірними свідоцтвами упродовж розгляду справи, а також відмови від указаних свідоцтв, що призведе до негативних наслідків, зокрема ускладнить або унеможливіть виконання судового рішення.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що існує об`єктивна необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Суд відзначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення із заявленими позивачем (кредитором) вимогами, чим досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Зі змісту заяви реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачами можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається. Доводи позивача, якими мотивовано заяву про забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях.

Наразі, під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову суд не має можливості повною мірою оцінити та обґрунтувати дійсну наявність порушених прав позивача зі сторони відповідачів.

За таких обставин, оскільки заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову, заявником не доведено те, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви компанії Блує Спрінг Імпортс, Інк. (Blue Spring Imports, Inc.) про забезпечення позову від 31.03.2023 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Н.І. Зеленіна