ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"10" квітня 2023 р. Справа№ 910/7988/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

при секретарі судового засідання Гибало В.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Іщенко Р.А., Слєпуха О.С.;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: Тимофіюк Г.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Навігатор Майницьке»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2022

у справі №910/7988/22 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Навігатор Комплект»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Села Енерджи»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Навігатор Майницьке»

про визнання договору укладеним,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Навігатор Комплект» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Села Енерджи» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Навігатор Майницьке» про визнання договору укладеним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 у справі

№910/7988/22 заяву ТОВ «Навігатор Майницьке» про відвід судді Демидова В.О. від розгляду справи №910/7988/22 залишено без розгляду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ТОВ «Навігатор Майницьке» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2022, направити справу № 910/7988/22 до суду першої інстанції для продовження розгляду, з огляду на порушення суддею Демидовим В.О. норм процесуального права, що проявилось у неправильному відрахуванні строку в межах якого ТОВ «Навігатор Майницьке» мало право подати заяву про відвід судді.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що ухвала Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 є законною та обґрунтованою, а апеляційне провадження таким, що підлягає закриттю, посилаючись на п.14 ч.1 ст. 255 ГПК України, яка не містить виключень, оскільки в апеляційному провадженні окремо від рішення суду може бути оскаржена ухвала про залишення без розгляду заяви виключно за умови, якщо така ухвала має "завершальне" значення щодо можливості судового розгляду та перешкоджає провадженню у справі. Ухвала про залишення без розгляду заяви про відвід судді направлена на вирішення окремого процесуального питання, тобто така ухвала не перешкоджає провадженню у справі. При цьому, позивач послався на численну практику Верховного Суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г. судді: Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Навігатор Майницьке" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 у справі №910/7988/22 та призначено розгляд справи на 06.02.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2023 задоволено клопотання представника ТОВ «Навігатор Майницьке» про відкладення розгляду справи. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Навігатор Майницьке" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 у справі №910/7988/22 відкладено на 06.03.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території України з 09:09 год до 10:49 год. 06.03.2023 та посиленою небезпекою через ймовірні провокації з боку російської федерації для запобігання загрози життю та здоров`ю суддів, працівників апарату суду та учасників судового процесу у період дії воєнного стану, розгляд справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Навігатор Майницьке" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 у справі №910/7988/22 призначено на 16.03.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2023 у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території України з 09:05 год до 10:36 год. 16.03.2023 та посиленою небезпекою через ймовірні провокації з боку російської федерації для запобігання загрози життю та здоров`ю суддів, працівників апарату суду та учасників судового процесу у період дії воєнного стану, розгляд справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Навігатор Майницьке" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 у справі №910/7988/22 призначено на 20.03.2023.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2023 у зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. на лікарняному, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г. судді: Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2023 у справу №910/7988/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Навігатор Майницьке" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 принято до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Майданевич А.Г., судді: Коротун О.М., Сулім В.В.

20.03.2023 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Навігатор Майницьке» про відкладення розгляду справи.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території України судове засідання призначене на 09:15 год. 20.03.2023 було розпочато о 12:14 год. 20.03.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2023 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Навігатор Майницьке" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 у справі №910/7988/22 з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин справи, необхідністю забезпечити права та інтереси усіх учасників справи, відкладено на 23.03.2023.

Враховуючи принцип незмінності складу суду та перебування судді Коротун О.М. з 23.03.2023 на лікарняному та з 28.03.2023 у відпустці, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Навігатор Майницьке" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2022, призначений на 23.03.2023 не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Навігатор Майницьке" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 у справі №910/7988/22 призначено на 10.04.2023.

У судовому засіданні 10.04.2023 представник третьої особи наполягав на доводах, викладених у апеляційній скарзі, просив її задовольнити та скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2022.

Представники позивача у судовому засіданні 10.04.2023 просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, залишити оскаржувану ухвалу без змін, та закрити провадження у справі, пославшись на численну практику Верховного Суду з аналогічних правовідносин.

Представник відповідача у судове засідання 10.04.2023 не з`явився, про час та місце розгляду справи сторони був повідомлений належним чином, а саме шляхом направлення поштового відправлення (№602), яке було вручено представнику за довіреністю 07.04.2023.

Відповідно до частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" передбачено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, колегія суддів вказує, що апелянт мав право ознайомитись з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

В даному контексті також слід враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», згідно якої сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 41 рішення від 03 квітня 2008; заява № 3236/03; аналогічне застосування прецедентної практики Європейського суду з прав людини викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Разом з цим, застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989) (аналогічне застосування прецедентної практики Європейського суду з прав людини викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.09.2019 у справі № 908/98/18; від 13.09.2019 у справі № 904/4105/18).

Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідач в розумні інтервали часу повинен був вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

Згідно з частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання принципів розумності строків розгляду справи судом, враховуючи те, що явка учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття апеляційного провадження у справі № 910/7988/22, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту восьмого частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно зі статтею 14 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічно й частина перша статті 17 Господарського процесуального кодексу України регламентує, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Ґарсія Манібардо проти Іспанії» («Garcia Manibardo v. Spain» від 15.02.2000, № 38695/97) зазначив, що спосіб, в який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (рішення у справі «Monnel and Morris v. the United Kingdom» від 02.03.1987, № 9562/81, серія A, № 115, с. 22, п. 56, а також рішення у справі «Helmers v. Sweden» від 29.10.1996, серія A, № 212-A, с.15, п.31).

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини»).

Обмеженням права на доступ до суду, в даному випадку, є визначений нормами Господарського процесуального кодексу України перелік ухвал суду першої інстанції, що можуть бути предметом апеляційного оскарження окремо від рішення суду.

Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається (частина друга статті 254 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною першою статті 255 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції. Цей перелік є вичерпним.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина третя статті 255 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України передбачає можливість оскарження певних ухвал суду першої інстанції в апеляційному порядку окремо від рішення суду, які визначено у статті 255 цього Кодексу, і цей перелік є вичерпним.

Системне тлумачення статті 255 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення зі справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.09.2020 у справі № 910/404/20.

Як вбачається з поданої апеляційної скарги, предметом апеляційного оскарження є ухвала Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 у справі №910/7988/22, якою заяву ТОВ «Навігатор Майницьке» про відвід судді Демидова В.О. від розгляду справи №910/7988/22 залишено без розгляду.

Відповідно до практики Верховного Суду (постанова від 26.02.2019 у справі № 910/12099/17) у пункті 14 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України йдеться про залишення без розгляду заяв, поданих по суті справи, перелік яких наведено у частині 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, що закріплена у § 1 "Заяви по суті справи" гл. 1 розділу II, згідно з якою заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Тобто, на підставі пункту 14 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України в апеляційному порядку окремо від рішення суду може бути оскаржена ухвала про залишення без розгляду заяви виключно за умови, якщо така ухвала має "завершальне" значення щодо можливості судового розгляду та перешкоджає провадженню у справі. Ухвала про залишення без розгляду заяви про відвід судді направлена на вирішення окремого процесуального питання, тобто така ухвала не перешкоджає провадженню у справі.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.03.2020 у справі № 2-5151/09, від 14.09.2020 у справі № 910/404/20, від 07.07.2021 у справі № 914/1959/19.

У даному випадку судом першої інстанції залишена без розгляду заява з процесуальних питань (а не заява по суті) на підставі частини 3 статті 38, ч 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, а саме через подачу її позивачем із пропуском строку, встановленого ч. 3 ст. 38 ГПК України.

У зв`язку з чим, колегія зазначає, що ухвала про залишення без розгляду заяви про відвід судді не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, а заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду (що підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема постановах від 26.02.2019 у справі № 910/12099/17, від 16.06.2020 у справі № 904/1339/19, від 10.03.2020 у справі № 910/24075/16, від 08.09.2021 у справі № 910/1846/21).

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 260 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з […] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів […]".

Отже, розгляд справи судом, який не має передбачених законом повноважень, не сумісний з приписами процесуального закону і обов`язками держави, визначеними у статті 6 Конвенції.

Статтею 264 ГПК України визначені підстави для закриття апеляційного провадження.

Водночас, хоча стаття 264 ГГПК України не містить такої підстави для закриття провадження, як помилково відкрите, в даному випадку, процесуально вірними будуть дії апеляційної інстанції щодо закриття апеляційного провадження, оскільки апеляційне провадження у даній справі було відкрите з перегляду ухвали суду першої інстанції, яка не підлягає оскарженню, і в разі апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суд апеляційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції та прецедентної практики Європейського суду з прав людини.

Аналогічний за змістом правовий висновок про закриття апеляційного провадження у випадку його відкриття за переглядом судового рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню, викладений у постановах Верховного Суду від 08.01.2019 у справі №922/1906/18, від 13.08.2019 у справі № 5002-17/2743-2009, 20.08.2019 у справі № 910/1702/15-г, від 29.04.2020 у справі №917/1185/18, від 26.02.2021 у справі № 29/5005/6381/2011, від 06.05.2021 у справі № 910/6116/20.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Навігатор Майницьке» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 про залишення без розгляду заяви про відвід, підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 255, 264 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Навігатор Майницьке" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 у справі №910/7988/22.

2. Матеріали справи № 910/7988/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписано 11.04.2023.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім