УХВАЛА

10 квітня 2023 року

м. Київ

Справа № 903/216/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Багай Н. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Смідинської сільської ради

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 і рішення Господарського суду Волинської області від 27.10.2022 у справі

за позовом заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Волинської обласної державної адміністрації

до: 1) Смідинської сільської ради, 2) Ковельської районної державної адміністрації Волинської області, 3) Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, 4) Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН БЕРРІ",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1) Державного підприємства "Ковельське лісове господарство", 2) Кабінету Міністрів України,

про витребування земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди та скасування рішення державного реєстратора,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2023 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Смідинської сільської ради на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 (повний текст складено 03.03.2023) і рішення Господарського суду Волинської області від 27.10.2022 у справі № 903/216/21, надіслана 21.03.2023 до Верховного Суду засобами поштового зв`язку.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Смідинської сільської ради, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржнику необхідно чітко вказати норму права, висновок щодо застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і зазначити, в чому полягає невідповідність оскаржуваного судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржник повинен вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу скаржник повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, висновок, який зробили суди попередніх інстанцій з цього питання (якщо він наявний), та обґрунтувати мотиви незгоди з таким висновком.

Оскаржуючи судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник повинен зазначити, яке саме процесуальне порушення призвело до прийняття незаконного судового рішення, та вказати, яким чином це порушення впливає на встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Звертаючись із касаційною скаргою, Смідинська сільська рада посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. Проте скаржник не зазначає конкретної норми права, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, та не наводить обставин, до яких ця норма повинна застосовуватись. Таким чином, у касаційній скарзі відсутнє належне обґрунтування зазначеної підстави касаційного оскарження.

Отже, касаційна скарга Смідинської сільської ради оформлена з порушенням вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржником не обґрунтовано передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав) касаційного оскарження.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з частиною 1 статті 4 зазначеного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як установлено Верховним Судом, позовну заяву заступник керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України подав у березні 2021 року, її предметом, з урахуванням заяви від 23.02.2022 № 15-346вих-22 про зміну предмета позову, є 2 вимоги немайнового та 1 вимога майнового характеру про:

- витребування у власність держави в особі Волинської обласної державної адміністрації з незаконного володіння Смідинської сільської ради земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9807, площею 14,0733 га;

- визнання недійсним договору оренди землі від 07.04.2020, укладеного між Смідинською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН БЕРРІ", щодо земельної ділянки площею 14,0733 га, кадастровий номер :02:000:9807, яка розташована на території Смідинської сільської ради;

- скасування рішення державного реєстратора Старовижівської районної державної адміністрації Осіїк О. А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.04.2020, індексний номер: 47803012, яким проведено державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН БЕРРІ" іншого речового права, права оренди земельної ділянки площею 14,0733 га з кадастровим номером :02:000:9807 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з одночасним припиненням іншого речового права Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛДЕН БЕРРІ", а саме права оренди на земельну ділянку площею 14,0733 га з кадастровим номером :02:000:9807 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становив 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діяла на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір становив 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2022 установлено у розмірі 2 481,00 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 27.10.2022 у справі № 903/216/21 позовні вимоги задоволені.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 рішення Господарського суду Волинської області від 27.10.2022 у справі № 903/216/21 змінене в частині задоволення позову до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області. В цій частині прийняте нове рішення, яким в позові до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області відмовлено. В решті рішення залишено без змін.

Смідинська сільська рада у касаційній скарзі просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 і рішення Господарського суду Волинської області від 27.10.2022, а провадження у справі № 903/216/21 закрити.

Таким чином, звертаючись із касаційною скаргою, заявник мав сплатити судовий збір у сумі 17 140,14 грн, а саме (2 481,00 грн х 2 + 240 537,79 грн х 1,5 %) х 200 %, де 2 481,00 грн - ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, 2 - кількість вимог немайнового характеру, 240 537,79 грн - нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки, 1,5 % - ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, 200 % - ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Однак Смідинська сільська рада додала до касаційної скарги в якості сплати судового збору платіжну інструкцію від 10.03.2023 № 43 на суму 14 043,00 грн. Таким чином, судовий збір сплачено не в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Отже, для усунення недоліків касаційної скарги Смідинській сільській раді необхідно:

- подати нову редакцію касаційної скарги, у якій навести та обґрунтувати передбачену (передбачені) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підставу (підстави) подання цієї скарги (із урахуванням змісту цієї ухвали);

- подати до суду касаційної інстанції докази сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі, а саме у розмірі недоплаченої суми - 3 097,14 грн, за реквізитами, що зазначені на офіційному сайті Верховного Суду в розділі "Судовий збір".

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржникові.

Керуючись статтями 234, 235, 290, частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Смідинської сільської ради на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 та рішення Господарського суду Волинської області від 27.10.2022 у справі № 903/216/21 залишити без руху до 05.05.2023, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів із дня вручення її скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Багай