ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" квітня 2023 р. м. Київ Справа №911/365/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАС ЕНЕРДЖІ» (08538, Київська область, Фастівський р-н, с.Ярошівка, вул.Войтенко, буд. АБЗ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМК РЕМ-БУД» (07351 Київська область, Вишгородський р-н, с.Синяк, вул. Київська, буд.66)

про стягнення 12059650,90грн

Суддя Третьякова О.О.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАС ЕНЕРДЖІ» (далі позивач) звернулося до Господарського суду Київської області із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АМК РЕМ-БУД» (далі відповідач) 11954660,48 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором на постачання продукції №24/05-2021 від 24.05.2021.З наведених підстав позивач просив суд стягнути з відповідача 8207428,59 грн основного боргу, 651943,82 грн пені, 2176783,80 грн інфляційних втрат та 918504,27 грн 10% річних, що сукупно становить 11954660,48 грн. Одночасно з позовною заявою позивачем до Господарського суду Київської області була подана заява про забезпечення позову від 31.01.2023.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.02.2023 у справі №911/365/23 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову від 31.01.2023.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.02.2023 у справі №911/365/23 позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МАС ЕНЕРДЖІ» залишена без руху в порядку ст.174 Господарського процесуального кодексу України для усунення у десятиденний строк недоліків позовної заяви.

В установлений строк позивач надав до Господарського суду Київської області, уточнення до позовної заяви, якими усунув недоліки позовної заяви. Разом з уточненнями до позовної заяви позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 8207428,59 грн основного боргу, 738934,25 грн пені, 2194783,80 грн інфляційних втрат та 918504,27 грн 10% річних, що сукупно становить 12059650,90 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.03.2023 у справі №№911/365/23 позовну заяву разом із заявою позивача про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/365/23, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.03.2023.

Протокольною ухвалою підготовчого засідання від 23.03.2023 підготовче засідання у справі №911/365/23 відкладено на 06.04.2023.

03.04.2023 до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про забезпечення позову від 31.03.2023, надалі заява про забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках відповідача в розмірі 12059650,91 грн, а також на нежитлову будівлю площею 1395,70 кв.м., яка знаходиться за адресою: Сумська обл., м.Глухів, вул.Індустріальна, буд.12а/2, а також на всю зареєстровану за відповідачем сільськогосподарську техніку (модель, марка, номер шасі, кузова позивачем не зазначені), а також на зареєстровані за відповідачем транспортні засоби WIELTONNW24A, RENAULT MAGNUM, SAMRO 2EC16, ACTROS 3344K, MAN 18.224, SCANIAG420, КАМАЗ 6520, BRENDERUPMT 3651, ПАЛИЧ Z02213 - 3 штуки, КАМАЗ 55111, КРАЗ 65055 (номер шасі, кузова та номерні знаки позивачем не зазначені).

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову в зазначеній заяві обґрунтовується тим, що:

1) згідно з довідкою Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській області від 23.03.2023 №31-10-1759 відповідач в періоді з 2022 по березень 2023 здійснив перереєстрацію транспортних засобів на іншу особу. При цьому у позивача відсутня інформація щодо особи, на яку здійснена перереєстрація транспортних засобів. Тим не менш, на думку позивача, ці дії відповідача очевидно свідчать про спроби відповідача ухилитись від виконання майбутнього судового рішення шляхом перереєстрації дороговартісного майна та іншу особу;

2) позивач звертався з адвокатським запитом до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про надання інформації щодо зареєстрованої за відповідачем сільськогосподарської техніки. Запитувану інформацію позивач не отримав, тим не менш, на думку позивача, можна припускати, що відповідач здійснює перереєстрацію не лише належних йому транспортних засобів, а і сільськогосподарської техніки, ринкова вартість якої, як зазначає позивач, зазвичай є більшою, ніж вартість транспортних засобів;

3) відповідачу на праві власності належить нежитлова будівля в м.Глухові, а тому позивач вважає, що існує обґрунтований ризик того, що відповідач відчужить це нерухоме майно. Водночас, позивач зазначає, що накладення арешту на нерухоме майно за заявою позивача не завдасть істотної шкоди відповідачу, оскільки такий арешт буде лише перешкодою у відчуженні нерухомого майна, а відповідач і надалі зможе користуватись арештованим нерухомим майном;

4) наявні докази того, що відповідач отримав від Національного агентства з питань запобігання корупції грошові кошти в сумі 4933594,90 грн попередньої оплати на виконання договорів підряду №135/22 та №134/22 від 27.12.2022, однак відповідач після отримання цих коштів не погашає заборгованість позивачу, яка є предметом стягнення у справі №911/365/23.

З цих підстав позивач просить суд забезпечити позов у справі №911/365/23 шляхом накладення арешту на усе майно відповідача грошові кошти в розмірі 12059650,91 грн на банківських рахунках, об`єкт нерухомості, транспортні засоби (згідно з наданим позивачем переліком), сільськогосподарську техніку (без зазначення позивачем переліку), з тим, щоб, як зазначає позивач у заяві про забезпечення позову, відповідачу не вдалось відчужити належне йому майно та грошові кошти будь-якій іншій особі, окрім позивача, за час судового провадження (абзац 2 стор. 3 заяви про забезпечення позову).

Розглянувши зазначену заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно з ч.4 ст.137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, забезпечення позову це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача і з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість невиконання судового рішення відповідачем без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17.

Суд відмічає, що із наданої позивачем до заяви про забезпечення позову довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській області від 23.03.2023 №31-10-1759 вбачається, що перереєстрація належних відповідачу транспортних засобів, на яку посилається позивач у заяві про забезпечення позову, відбулась не одномоментно, а такі перереєстрації вчинялись відповідачем протягом певного, розтягнутого у часі, періоду та до відкриття провадження у справі №911/365/23, зокрема 08.08.2022, 10.08.2022, 01.06.2022, 14.09.2022, 10.09.2022, 09.08.2022, 22.07.2022, 17.11.2022, 22.07.2022, 06.01.2023, 19.01.2022 тощо. Як визнає при цьому сам позивач у заяві про забезпечення позову, йому не відома інформація про особу чи осіб, на яких була здійснена перереєстрація відповідних транспортних засобів.

Таким чином, надана позивачем довідка Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській області від 23.03.2023 №31-10-1759 сама по собі не свідчить, про те, що відповідач здійснив перереєстрацію майна на інших осіб у зв`яку із наявністю справи №911/365/23 за позовом позивача до відповідача. На підставі вказаної довідки від 23.03.2023 №31-10-1759 не можна зробити висновок про те, що перереєстрації транспортних засобів вчинялись не в межах звичайної господарської діяльності юридичної особи-власника транспортних засобів.

У зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що доводи та надані позивачем докази в цій частині є недостатніми для висновку про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного виду забезпечення позову згідно з ч.2 ст.136 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо доводів позивача про здійснення відповідачем перереєстрації належної відповідачу сільськогосподарської техніки, то суд відмічає, що позивачем у заяві про забезпечення позову не наведено ні фактичних обставин та доказів наявності у відповідача якої-небудь сільськогосподарської техніки, ні фактичних обставин та доказів, які свідчать про вчинення відповідачем дій щодо такої сільськогосподарської техніки, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Як визнає при цьому сам позивач у заяві про забезпечення позову, він не отримав інформації ні про реєстрацію коли-небудь за відповідачем сільськогосподарської техніки, ні про зняття її з обліку.

Щодо посилання позивача на наявність у відповідача на праві власності нежитлової будівлі в м.Глухові суд зазначає, що цей факт сам по собі не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову відповідно до ч.2 ст.136 Господарського процесуального кодексу України, інших доказів про наявність відповідних підстав позивачем не зазначено та не надано.

Суд при цьому також відмічає певну суперечливість заяви позивача про забезпечення позову, який зазначає, що накладення арешту на нерухоме майно за заявою позивача не завдасть значної шкоди відповідачу з огляду на збереження за відповідачем права користування таким нерухомим майном, тобто можливості вилучати з речі її корисні властивості відповідно до її цільового призначення; разом з тим, позивач у заяві про забезпечення позову одночасно просить також накласти арешт на грошові кошти відповідача в розмірі 12059650,91 грн, але в цьому випадку позивач і не наводить обґрунтування того, що арешт грошових коштів не завдасть шкоди відповідачу з точку зору неможливості використовувати обігові кошти в поточній господарській діяльності, і не пропонує зустрічне забезпечення у зв`язку з таким арештом.

Щодо посилання позивача на отримання відповідачем від Національного агентства з питань запобігання корупції грошових коштів в сумі 4933594,90 грн попередньої оплати на виконання договорів підряду №135/22 та №134/22 від 27.12.2022, суд зазначає, що отримання коштів відповідачем в якості попередньої оплати за договором підряду не свідчить про те, що відповідач повинен був усі ці кошти перерахувати саме позивачу, враховуючи, що за договором підряду виконання свого обов`язку однією із сторін (замовника оплатити роботу) обумовлене виконанням свого обов`язку також другою стороною (підрядника виконати роботи), тобто грошові кошти мають бути спрямовані насамперед на виконання робіт. Таким чином, посилання позивача на отримання відповідачем від свого контрагента на підставі договору підряду грошових коштів та неперерахування таких коштів відповідачем позивачу не свідчить про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного виду забезпечення позову згідно з ч.2 ст.136 Господарського процесуального кодексу України.

Суд також зауважує, що інших доказів, крім довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській області від 23.03.2023 №31-10-1759, інформаційної довідки від 31.03.2023 про наявність у відповідача нерухомого майна в м.Глухові та листа ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 23.03.2023 про неможливість надання інформації, на підтвердження наявності обставин (підстав), визначених ч.2 ст.136 Господарського процесуального кодексу України, позивачем до заяви про забезпечення позову не надано.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що заява про забезпечення позову не містить достатніх доказів наявності обставин для забезпечення позову і в такому разі накладення арешту на обігові кошти, нерухоме та інше майно до вирішення спору по суті було би непропорційним втручанням у господарську діяльність відповідача.

При цьому суд також враховує, що відмова суду у задоволенні заяви про забезпечення позову від 31.03.2023 не позбавляє права заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в загальному порядку з наданням обґрунтування та доказів наявності обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову від 31.03.2023.

Керуючись ст.136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «МАС ЕНЕРДЖІ» у задоволенні заяви від 31.03.2023 (вх.№50/23 від 03.04.2023) про забезпечення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМК РЕМ-БУД» про стягнення 12059650,90грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її складення до Північного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.04.2023.

Суддя О.О. Третьякова