ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"04" квітня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/302/21
Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи
за позовом Акціонерне товариство "Українська залізниця"
до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинь-шифер"
про встановлення земельного сервітуту
Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.
від позивача Гуменюк І.П.
від відповідача Романюк Х.П.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 07.07.2021 у справі № 918/302/21 у задоволенні позову відмовлено (суддя Романюк Р.В.).

Додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 16.07.2021 у справі № 918/302/21 задоволено заяву ТОВ "Волиньшифер" про вирішення питання щодо розподілу судових витрат, стягнуто з позивача на користь відповідача 56 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 рішення Господарського суду Рівненської області від 07.07.2021 залишене без змін; додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 16.07.2021 у справі № 918/302/21 змінено, викладено його п. 1, п. 2 резолютивної частини в редакції: "1. Заяву ТОВ "Волинь-шифер" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі - задовольнити частково. Стягнути з АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на користь ТОВ "Волинь шифер" 30 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу"; у решті додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 16.07.2021 залишено без змін.

Додатковою постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 задоволено заяву ТОВ "Волинь шифер" про вирішення питання щодо розподілу судових витрат, стягнуто з позивача на користь відповідача 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

18.01.2022 постановою Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду касаційні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-шифер" задоволено частково. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2021, додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.11.2021, рішення Господарського суду Рівненської області від 07.07.2021 та додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 16.07.2021 у справі № 918/302/21 скасовано. Справу № 918/302/21 направлено на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 14.04.2022 справу № 918/302/21 передано на розгляд судді О.Андрійчук.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 08.07.2022, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.10.2022, позов задоволено частково. Установлено земельний сервітут стосовно земельної ділянки площею 0,5750 га, кадастровий номер :00:003:0034, цільове призначення землі транспорту, правовий режим на праві постійного користування земельною ділянкою, що знаходиться на території Здолбунівської міської ради Здолбунівського району Рівненської області (згідно з технічною документацією), строком на 5 років, оплата сервітуту 4 926,95 грн в місяць з ПДВ, для експлуатації, обслуговування, ремонту, реконструкції під`їзної колії ТОВ "Волинь-шифер", з моменту набрання рішенням суду законної сили. У решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ "Волинь-шифер" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" 1 135,00 грн судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 12.08.2022, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.10.2022, заяву ТОВ "Волинь-шифер" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, задоволено частково. Стягнуто з АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на користь ТОВ "Волинь-шифер" 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 01.02.2023 касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 та рішення Господарського суду Рівненської області від 08.07.2022 у справі №918/302/21 з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрито. Касаційні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-шифер" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 та рішення Господарського суду Рівненської області від 08.07.2022 у справі №918/302/21 з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишено без задоволення. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 та рішення Господарського суду Рівненської області від 08.07.2022 у справі №918/302/21 залишено без змін. Касаційні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-шифер" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 та додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 12.08.2022 у справі №918/302/21 задоволено частково.

Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 та додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 12.08.2022 у справі №918/302/21 скасовано, а справу №918/302/21 передано на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

За результатами автоматизованого розподілу справ згідно протоколу від 02.03.2023, дана справа передана на новий розгляд судді Бережнюк В.В.

Ухвалою від 06.03.2023 судове засідання для вирішення питання щодо розподілу судових витрат призначено на 04 квітня 2023 р. на 10:20 год.

31.03.2023 від представника ТОВ "Волинь-шифер" надійшли письмові пояснення з врахуванням позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 01.02.2023 року у справі №918/302/21.

03.04.2023 від представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" надійшли письмові пояснення з врахуванням позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 01.02.2023 року у справі №918/302/21.

03.04.2023 від представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" надійшло клопотання про розподіл витрат по сплаті судового збору за розгляд справи у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

У судовому засіданні 04.04.2023 представник ТОВ "Волинь-шифер" надав пояснення , за якими просить ухвалити рішення про стягнення з АТ "Українська залізниця" на користь ТОВ "Волинь-шифер" 53 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи №918/302/21 у всіх інстанціях.

У свою чергу представник АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" надав пояснення, за якими просить суд розподілити витрати по сплаті судового збору за розгляд справи у судах апеляційної та касаційної інстанцій, також просить відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Волинь-шифер" про покладення на позивача 53 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши присутніх представників сторін, суд зазначає наступне.

Додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 16.07.2021 у справі № 918/302/21 задоволено заяву ТОВ "Волиньшифер" про вирішення питання щодо розподілу судових витрат, стягнуто з позивача на користь відповідача 56 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 рішення Господарського суду Рівненської області від 07.07.2021 залишене без змін; додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 16.07.2021 у справі № 918/302/21 змінено, викладено його п. 1, п. 2 резолютивної частини в редакції: "1. Заяву ТОВ "Волинь-шифер" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі - задовольнити частково. Стягнути з АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на користь ТОВ "Волинь шифер" 30 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу"; у решті додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 16.07.2021 залишено без змін.

Додатковою постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 задоволено заяву ТОВ "Волинь шифер" про вирішення питання щодо розподілу судових витрат, стягнуто з позивача на користь відповідача 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

18.01.2022 постановою Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду касаційні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-шифер" задоволено частково. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2021, додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.11.2021, рішення Господарського суду Рівненської області від 07.07.2021 та додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 16.07.2021 у справі № 918/302/21 скасовано. Справу № 918/302/21 направлено на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

При новому розгляді рішенням Господарського суду Рівненської області від 08.07.2022 у справі №918/302/21 позов АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" про встановлення земельного сервітуту задоволено частково. Установлено земельний сервітут стосовно земельної ділянки площею 0,5750 га, кадастровий номер :00:003:0034, цільове призначення - землі транспорту, правовий режим - на праві постійного користування земельною ділянкою, що знаходиться на території Здолбунівської міської ради Здолбунівського району Рівненської області (згідно з технічною документацією), строком на 5 років, оплата сервітуту 4 926,95 грн в місяць з ПДВ, для експлуатації, обслуговування, ремонту, реконструкції під`їзної колії ТОВ "Волинь-шифер" з моменту набрання рішенням суду законної сили. У решті позовних вимог відмовлено. Стягнено з ТОВ "Волинь-шифер" на користь АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" 1 135,00 грн судового збору.

Додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 12.08.2022 р. у справі №918/302/21 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-шифер про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця"" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-шифер" 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти вимог заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 12.08.2022 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 01.02.2023 касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 та рішення Господарського суду Рівненської області від 08.07.2022 у справі №918/302/21 з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрито. Касаційні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-шифер" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 та рішення Господарського суду Рівненської області від 08.07.2022 у справі №918/302/21 з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишено без задоволення. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 та рішення Господарського суду Рівненської області від 08.07.2022 у справі №918/302/21 залишено без змін. Касаційні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-шифер" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 та додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 12.08.2022 у справі №918/302/21 задоволено частково.

Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 та додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 12.08.2022 у справі №918/302/21 скасовано, а справу №918/302/21 передано на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

При новому розгляді справи щодо розподілу судових витрат судом встановлено, що 15.12.2020 між ТОВ "Волинь - Шифер" (замовник) та АО "Новіков і Партнери" (виконавець) укладено договір №15/12-20 про надання правової (правничої) допомоги (договір), за умовами п.1.1. якого замовник доручає, а виконавець протягом дії цього договору приймає на себе зобов`язання надати замовнику за винагороду правову (правничу) допомогу з питань, що цікавлять замовника.

Конкретні питання, щодо яких надається правнича допомога, погоджуються сторонами письмово та зазначаються в протоколах погодження договірної ціни, які є невід`ємною частиною цього договору. Обсяг та зміст правничої допомоги, визначені цим договором та погоджені в протоколах, надаються в наступних формах: надання усних та письмових консультацій, роз`яснень з юридичних питань, довідок по законодавству, складання документів правового характеру, здійснення представництва інтересів замовника в усіх установах, організаціях, підприємствах всіх форм власності, підпорядкування та організаційно-правових форм, в усіх державних органах, включаючи судові установи України всіх рівнів та юрисдикцій (п. 1.2. договору).

Згідно з п.3.1., 3.2. договору розмір винагороди (гонорару) виконавця за надання правничої допомоги згідно з договором визначається у протоколах погодження договірної ціни, які є невід`ємними додатками до цього договору, та може бути розрахований, виходячи із розцінок виконавця (вартість однієї години правничої допомоги, щомісячна фіксована оплата систематичної правничої допомоги, фіксована оплата за окремий замовлений вид правничої допомоги чи інше) та/або кількості витраченого часу. Оплата правничої допомоги проводиться шляхом перерахування замовником коштів на рахунок виконавця.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що підставою для оплати правничої допомоги є підписаний або схвалений сторонами в порядку, передбаченому п. 3.5. договору, Акт прийому наданої правничої допомоги та рахунок, наданий замовнику виконавцем. Замовник зобов`язаний оплатити рахунок, наданий виконавцем, не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту надання виконавцем рахунку. У протоколах погодження договірної ціни сторони можуть узгодити інший порядок оплати правничої допомоги, в тому числі шляхом передоплати.

У п. 7.1. договору визначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання і діє протягом року. Якщо одна із сторін має наміри не продовжувати дію договору на подальше, вона повинна не пізніше одного місяця до закінчення дії договору попередити про це письмово іншу сторону. Якщо жодна із сторін не має таких намірів, договір пролонгується на наступний період, що дорівнює раніше встановленому сторонами терміну дії договору.

У Додатку № 1 до договору ТОВ "Волинь - Шифер" (замовник) та керуючий партнер АО "Новіков і Партнери" (виконавець) Чабан Дмитро Федорович передбачили перелік повноважень, які з метою виконання договору замовник надає виконавцю (в особі усіх юристів/адвокатів партнерів та/або співробітників виконавця, які можуть діяти разом чи кожен окремо), серед яких: підписувати власноручним підписом та подавати позови, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії судових рішень, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, знайомитися з протоколом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, отримувати копії запису фіксування судового засідання технічними засобами, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення (постанови) і ухвали суду, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, визнати позов повністю або частково, змінити предмет або підставу позову, пред`явити зустрічний позов, укласти мирову угоду на будь-якій стадії розгляду справи, одержувати виконавчі документи, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом; виконувати інші дії, передбачені законодавством України в інтересах замовника, а саме: вести справи клієнта в судах загальної юрисдикції (загальних, господарських, адміністративних).

За протоколом № 2 від 26.04.2021 погодження договірної ціни до договору правнича допомога, яка надається виконавцем включає: представництво інтересів замовника в Господарському суді Рівненської області у зв`язку із розглядом справи 918/302/21 за позовом АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" до ТОВ "Волинь - Шифер" про встановлення земельного сервітуту, та виконання пов`язаних із таким представництвом дій: ознайомлення із матеріалами справи, правовий аналіз наданих замовником документів, зібрання необхідних доказів у справі, підготовка всіх необхідних процесуальних документів (відзиву, заперечення на відповідь на відзив, письмових пояснень, заяв, клопотань тощо) та інших документів, складання яких с необхідним для належного виконання умов договору.

Відповідно до п. 2.1. - 2.3. протоколу № 2 сторони домовились, що розмір виконавця за надання правничої допомоги відповідно до п. 1.1. Протоколу становить: 4 000,00 грн без ПДВ за одну годину надання правничої допомоги юристами/адвокатами партнерами та/або співробітниками виконавця. Розмір винагороди виконавця за участь адвоката - співробітника виконавця у одному судовому засіданні дорівнює одній годині надання правничої допомоги та становить 4 000,00 грн. Сума винагороди виконавця, зазначена у п. 2.1. Протоколу, розраховується відповідно до вартості однієї години та загальної кількості часу витраченого виконавцем у зв`язку з наданням правничої допомоги відповідно до протоколу. Загальна вартість наданої правничої допомоги зазначається виконавцем в деталізації до рахунку на оплату правничої допомоги, де зазначається зміст наданої правничої допомоги, кількість витраченого виконавцем часу на надання правничої допомоги та вартість правничої допомоги. Замовник здійснює оплату правничої допомоги у повному обсязі після завершення надання послуг виконавцем. Завершенням надання правничої допомоги за цим Протоколом вважається момент прийняття Господарським судом Рівненської області судового рішення, яким завершується розгляд справи у суді першої інстанції. Виконавець протягом 3 (трьох) днів з моменту завершення надання правової допомоги передає замовнику рахунок та деталізацію рахунку, а також Акт прийому наданої правничої допомоги. Замовник зобов`язаний оплатити рахунок, наданий виконавцем не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з моменту його отримання.

28.05.2021 здійснення правового аналізу матеріалів позовної заяви у справі, пошук актуальної судової практики та підготовка і направлення відзиву на позовну заяву суду та позивачу; 26.05.2021 здійснення правового аналізу відповіді на відзив, підготовка та направлення заперечень суду та позивачу; 26.05.2021 участь у судовому засіданні (в режимі відеоконференції) з урахування поданого 18.05.2021 відповідного клопотання; 11.06.2021 здійснення правового аналізу заяви по зміну предмету позову, підготовка та направлення до суду та позивача письмових пояснень з урахуванням заяви по зміну предмету позову; 16.06.2021 - участь у судовому засіданні (в режимі відеоконференції) з урахування поданого 28.05.2021 відповідного клопотання; 07.07.2021 - участь у судовому засіданні (в режимі відеоконференції) з урахування поданого 22.06.2021 відповідного клопотання. Загальна кількість годин, яку витратив виконавець під час першого розгляду справи, склала 14 год.

08.07.2021 між сторонами підписано Акт № 1 прийому надання правничої допомоги, де зазначено, що відповідач надавав правничу допомогу згідно з протоколом та договором на загальну суму 56 000,00 грн.

08.07.2021 АО "Новіков і Партнери" виставлено ТОВ "Волинь-Шифер" рахунок - фактуру № 08/07 на оплату правничої допомоги відповідно до Акту № 1 від 08.07.2021 на суму 56 000,00 грн.

09.07.2021 ТОВ "Волинь-Шифер" перерахувало АО "Новіков і Партнери" 56 000,00 грн на оплату правничої допомоги відповідно до Акту №1 від 08.07.2021, що підтверджується платіжним дорученням №1151 від 09.07.2021.

01.05.2022 протоколом №9 погодження договірної ціни до договору про надання №15/12-20 від 15.12.2020 сторони дійшли згоди про те, що правнича допомога за цим договором включає: представництво інтересів замовника в Господарському суді Рівненської області у зв`язку із новим розглядом справи 918/302/21 за позовом АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" до ТОВ "Волинь - Шифер" про встановлення земельного сервітуту , та виконання пов`язаних із таким представництвом дій: ознайомлення із матеріалами справи, правовий аналіз наданих замовником документів, підготовка всіх необхідних процесуальних документів (усних чи письмових пояснень, заяв, клопотань тощо) та інших документів, складання яких є необхідним для належного виконання умов договору.

Відповідно до п.2.1. протоколу № 9 сторони домовились, що розмір виконавця за надання правничої допомоги відповідно до п. 1.1. протоколу становить: 4 000,00 грн без ПДВ за одну годину надання правничої допомоги юристами/адвокатами партнерами та/або співробітниками виконавця. Розмір винагороди виконавця за участь адвоката - співробітника виконавця у одному судовому засіданні дорівнює одній годині надання правничої допомоги та становить 4 000,00 грн.

Під час повторного розгляду справи відповідач отримав таку правову допомогу: 09.05.2022 підготовка та подання письмових пояснень (з урахуванням постанови суду касаційної інстанції); 06.06.2022-підготовка та подання заперечень на письмові пояснення позивача; 08.06.2022 - участь у судовому засіданні (в режимі відеоконференції) з урахування поданого 01.06.2022 відповідного клопотання; 08.07.2022 - участь у судовому засіданні (в режимі відеоконференції) з урахування поданого 29.06.2022 відповідного клопотання. Загальна кількість годин, яку витратив виконавець під час повторного розгляду справи, склала 5 год. та 30 хв.

11.07.2022 між сторонами підписано Акт № 8 прийому надання правничої допомоги, де зазначено, що відповідач надавав правничу допомогу згідно з протоколом та договором на загальну суму 22 000,00 грн.

11.07.2022 АО "Новіков і Партнери" виставлено ТОВ "Волинь-Шифер" рахунок - фактуру № 11/07 на оплату правничої допомоги відповідно до Акту № 8 від 11.07.2022 на суму 22 000,00 грн.

15.07.2022 від представника відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі щодо вирішення питання розподілу судових витрат.

Відповідач, в заяві вказав, що правова допомога сукупні витрати відповідача на правову допомогу становлять 106 000 грн., які складаються з наступних сум:

56 000 грн за правову допомогу, надану під час першого розгляду справи в Господарському суді Рівненської області;

12 000 грн за правову допомогу, надану під час розгляду справи в Північно-західному апеляційному господарському суді;

16 000 грн. - за правову допомогу, надану під час перегляду Касаційним господарським судом судових рішень у справі №918/302/21;

22 000 грн. - за правову допомогу, надану під час нового розгляду справи в Господарському суді Рівненської області.

Отже, загальна сума витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції становить 78 000,00 грн.

Відтак, відповідач просить стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) у розмірі 53 000 грн. (50 % судових витрат, понесених відповідачем).

У зв`язку з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції відповідно до вимог ч. 14 ст. 129 ГПК України не здійснювався.

Відповідно до вимог ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Порядок розподілу судових витрат визначений ч.ч. 1, 4 ст. 129 ГПК України.

Розподіл судового збору у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. У разі, якщо судом не було прийнято рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат, за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також з власної ініціативи суд має право прийняти додаткове рішення (постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання.

У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат (пункт 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин 8 та 9 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Щодо розподілу витрат по оплаті судового збору.

За подання апеляційної скарги АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" сплачено судовий збір у розмірі 3 405,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3894036 від 21 липня 2021 року.

За подання касаційної скарги АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" сплачено судовий збір у розмірі 4 540,00 грн. платіжним дорученням №4219799 від 04 листопада 2021 року.

Отже, рішенням Господарського суду Рівненської області від 08.07.2022 у справі №918/302/21 позов АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" про встановлення земельного сервітуту задоволено частково.

Однією із засад господарського судочинства є принцип пропорційності, закріплений у п. 6 ч. 3 ст. 2, ст. 15 ГПК України.

Пропорційність, яка застосовується судами у розподілі судового збору і визначається виключно через кількісний критерій заявлених немайнових вимог (з урахуванням приписів Закону України "Про судовий збір", відповідно до якого судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру) не є тотожною пропорційності, яка у цьому випадку не пов`язується виключно з кількісним аспектом і визначається через співвідношення між поставленою метою позову в цілому (захист порушеного, невизнаного або оспорюваного права та законного інтересу), конкретними матеріально-правовими вимогами як способами її досягнення та отриманим результатом.

Зважаючи, що позов задоволено частково, беручи до уваги, що спір носить немайновий характер, беручи до уваги результат вирішення спору, суд дійшов висновку про покладення судового збору на обидві сторони порівну.

Згідно судового рішення за результатами нового розгляду від 08.07.2022 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-шифер" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" 1 135,00 грн. судового збору за розгляд у суді першої інстанції.

Разом з тим, за результатами нового розгляду не здійснено розподіл судового збору у справі сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарги.

Тому витрати, на підставі ч.9 ст.129 ГПК України понесені Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" зі сплати судового збору в загальній сумі 7 945,00 грн. (3 405,00 грн. за подання апеляційної скарги + 4 540,00 грн. за подання касаційної скарги = 7 945,00 грн.), покладаються порівну на позивача та відповідача.

Відповідно Товариству з обмеженою відповідальністю "Волинь-шифер" належить відшкодувати на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" 1 702,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 2 270,00 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

За положеннями п.4 ст.1, ч.3 та 5 ст.27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Разом із тим, згідно із статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

За змістом статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 129 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст.126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У цій справі (з урахування першого та повторного розгляду справи) проведено п`ять судових засідань, в яких представник відповідача приймав участь; представником відповідача підготовлено чотири заяви по суті спору, одні письмові пояснення та п`ять клопотань про проведення судових засідань у цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення. Частина з наданих послуг направлення (надсилання) для суду та позивача у справі документів тощо не є професійною правничою допомогою в розумінні норм процесуального права, оскільки такі дії не потребують спеціальних професійних навичок, відповідно, не підлягають відшкодуванню. Окрім того, витрати, пов`язані із відправленням поштової кореспонденції належними та допустимими доказами не підтверджені.

Також, як установлено судом з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", на розгляді Господарського суду Рівненської області перебували дві аналогічні справи (№ 918/302//21 та № 918/303/21) між тими самими сторонами, з аналогічних підстав із залученням одного і того ж АО, за подібним предметом спору - встановлення земельного сервітуту, лише за різними земельними ділянками. В обох справах подавалися заяви про відшкодування витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги. Ураховуючи, що справи № 918/302/21 та № 918/303/21 є аналогічними та правові позиції відповідача були однаковими, суд вважає, що надання послуг адвокатом у справі № 918/303/21 не потребувало здійснення адвокатом додаткового правового аналізу, вивчення судової практики та джерел права, а підготовка ідентичних за змістом процесуальних документів не вимагала значних витрат часу представником, що, у свою чергу, не призводило до збільшення обсягу юридичної роботи адвоката. Крім того, спірні правовідносини регулюється нормами ЦК України та ЗК України, а тому великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Суд констатує, що не існує єдиного арифметичного алгоритму для визначення (обчислення) витрат на професійну правничу допомогу, а тому суд повинен у кожному конкретному випадку, керуючись положеннями ст. 126, 129 ГПК України, визначати розмір таких витрат та їх розподіляти, наводячи відповідні мотиви прийнятих рішень стосовно цих витрат.

З огляду на викладене суд, проаналізувавши подані відповідачем докази стосовно розміру понесених витрат на правову допомогу, а також клопотання позивача про відмову у стягненні судових витрат (зменшення до 0,00 грн), ураховуючи доцільність цих витрат з урахуванням складності справи та обсягу наданої послуги, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання відповідача та про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 40 000,00 грн, понесених у зв`язку з розглядом справи в місцевому господарському суді.

У силу вимог п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Зважаючи, що під час ухвалення при новому розгляді рішення у справі позов задоволено частково, відтак витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги за розгляд у суді першої інстанції, покладаються на позивача в сумі 20 000,00 грн., а решта залишається за відповідачем.

Відповідач, у відзиві на апеляційну скаргу позивача на рішення Господарського суду Рівненської області від 07.07.2021 у справі № 918/302/21 (т. 2, а. с. 166-172) заявив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у сумі 20 000 грн, а саме:

- здійснення правового аналізу апеляційної скарги у справі №918/302/21, пошук актуальної судової практики, підготовка відзиву на апеляційну скаргу та надсилання його до суду та на адресу іншої сторони - 12 000 грн;

- участь представника у судових засіданнях під час розгляду апеляційним судом справи №918/302/21 за 2 судових засідання - 8 000 грн (4 000 грн за 1 судове засідання).

Із Акту № 4 прийому надання правничої допомоги від 04.11.2021 вбачається, що представник відповідача надавав правничу допомогу згідно Протоколу та Договору, загальна вартість якої становить 12 000 грн (т. 2, а. с. 216).

Адвокатським об`єднанням "Новіков і Партнери" виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Волинь-Шифер" рахунок фактуру № 04/11 на оплату правничої допомоги відповідно до Акту № 4 від 04.11.2021 на суму 12 000 грн (т. 2, а. с. 218).

Надаючи оцінку обсягу наданих адвокатом відповідачу послуг, їх вартості та часу витраченого на їх надання, котрі зазначені в акті №4 прийому наданої правничої допомоги від 04.11.2021 (т. 2, а. с. 216) та деталізації рахунку №04/11 від 04.11.2021 (т. 2, а. с. 217), суд зазначає таке.

Щодо послуг адвоката з здійснення правового аналізу апеляційної скарги у справі №918/302/21 та підготовки відзиву на апеляційну скаргу, суд вважає, що розмір таких витрат не відповідає критерію реальності та розумності, а також є неспівмірним з обсягом наданих послуг та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, оскільки проаналізувавши відзив на апеляційну скаргу, суд встановив, що останній фактично об`єднує у собі текст відзиву на позовну заяву (т. 1, а. с. 65-73) та заперечень на відповідь на відзив (т.1, а. с. 170-175), що подавались відповідачем до суду першої інстанції.

Зі змісту вказаного відзиву на апеляційну скаргу не вбачається, що адвокатом було здійснено додатковий правовий аналіз спірних правовідносин чи було вивчено додаткову судову практику та джерела права, а тому суд дійшов висновку, що підготовка такого процесуального документу не вимагала значних витрат часу представником.

Окрім того, правова позиція відповідача не змінювалася в судах першої та апеляційної інстанцій, адвокат надавав правову допомогу ТОВ "Волинь-Шифер" і в суді першої, і в суді апеляційної інстанції, а тому був обізнаним про позицію позивача у справі (яка в суді апеляційної інстанції не змінювалась), нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та був знайомий з усіма матеріалами справи.

Суд враховує складність цієї справи, тривалість проваджень, об`єм матеріалів справи тощо.

Судом встановлено, що за результатами розгляду заяви ТОВ "Волинь - Шифер" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат додатковою постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.10.2021 у справі № 918/303/21 стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь - Шифер" 8 000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

В той же час, враховуючи що справи № 918/302/21 та № 918/303/21 є аналогічними та правові позиції відповідача були однаковими, а також оскільки у вищевказаних справах приймав участь один і той же представник позивача, тому надання послуг адвокатом у справі № 918/302/21 не потребувало здійснення ним додаткового правового аналізу, вивчення судової практики та джерел права, а підготовка ідентичних за змістом процесуальних документів не вимагала значних витрат часу представником, що у свою чергу не призводило до збільшення обсягу юридичної роботи адвоката.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 21 додаткової постанови від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи усі вищевикладені обставини в сукупності, зважаючи на клопотання позивача про зменшення розміру судових витрат, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, господарський суд дійшов висновку, що обгрунтованим є розмір витрат на професійну правничу допомогу в частині здійснення правового аналізу апеляційної скарги у справі №918/302/21 та підготовки відзиву на апеляційну скаргу - у сумі 6 000 грн., що дорівнює вартості 1,5 год. роботи адвоката.

Під час ухвалення при новому розгляді рішення у справі позов задоволено частково, тому витрати за правову допомогу у суді апеляційної інстанції покладаються порівну на позивача та відповідача.

Відтак, позивач має відшкодувати відповідачу 3 000,00 грн. витрат на правову допомогу, надану під час розгляду справи в Північно-західному апеляційному господарському суді.

Орієнтовний розрахунок суми судових витрат, погнесених відповідачем у касаційній інстанції викладений у відзиві на касаційну скаргу від 28.12.2021.

20.11.2021 року Протоколом №7 погодження договірної ціни до Договору про надання правової допомоги №15/12-20 від 15.12.2020 (т. 4 а.с. 27) сторони дійшли згоди про те, що правнича допомога, яка надається Виконавцем, включає: представництво інтересів Замовника у Верховному Суді (Касаційному господарському суді) у зв`язку із переглядом судом касаційної інстанції рішення Господарського суду Рівненської області від 07 липня 2021 року, додаткового рішення Господарського суду Рівненської області від 16 липня 2021 року, постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2021 року та додаткової постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.11.2021р. у справі №918/302/21 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-Шифер" про встановлення земельного сервітуту, та виконання пов`язаних із таким представництвом дій: ознайомлення із матеріалами справи, правовий аналіз наданих Замовником документів, підготовка всіх необхідних процесуальних документів (касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, письмових пояснень, заяв, клопотань тощо) та інших документів, складання та подання яких є необхідним для належного виконання умов Договору.

Пунктом 2.1. Протоколу сторони домовились, що розмір винагороди Виконавця за надання правничої допомоги відповідно до п. 1.1. даного Протоколу, становить: 4000,00 (чотири тисячі) гривень 00 копійок без ПДВ за одну годину надання правничої допомоги юристами/адвокатами - партнерами та/або співробітниками Виконавця. Розмір винагороди Виконавця за участь адвоката - співробітника Виконавця у одному судовому засіданні дорівнює одній годині надання правничої допомоги та становить 4000,00 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Детальний опис та обсяг наданої правової допомоги погоджений сторонами у Акті №6 прийому наданої правничої допомоги від 30.06.2022 (т.4 а.с. 28) та деталізації рахунку №30/06 від 30.06.2022 (т.4 а.с. 34), відповідно до змісту яких протягом розгляду справи №918/302/21 Касаційним господарським судом, замовнику була надана наступна правова допомога:

28.12.2021 - здійснення правового аналізу касаційної скарги АТ "Українська залізниця", опрацювання законодавства України, пошук актуальної судової практики та підготовка відзиву на касаційну скаргу АТ "Українська залізниця" від 12.11.2021 року у справі №918/302/21 - 3 години.

18.01.2021 - участь представника у судовому засіданні під час розгляду Касаційним господарським судом справи №918/302/21 - 1 година.

Таким чином, всього Виконавцем витрачено 4 години на надання правової додомоги Замовнику в суді касаційної інстанції.

В якості доказів наявності витрат на професійну правничу допомогу під час перегляду рішень судів попередніх інстанцій у справі №918/302/21 в розмірі 16 000,00 грн. надано копії: протоколу №7 погодження договірної ціни від 20.11.2021р. до Договору про падання правової (правничої) допомоги від 15 грудня 2020 року №15/12-20; Акту №6 прийому наданої правничої допомоги від 30.06.2022р. на суму 16 000,00 грн.; деталізації рахунку №30/06 від 30.06.2022 на суму 16 000,00 грн.; рахунку-фактури №30/06 від 30.06.2022 на суму 16 000,00 грн. (т.4 а.с.29).

Враховуючи усі вищевикладені обставини в сукупності, зважаючи на клопотання позивача про зменшення розміру судових витрат, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, господарський суд дійшов висновку, що обгрунтованим є розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідача за розгляд справи у суді касаційної інстанції - в частині підготовки касаційної скарги, здійснення правового аналізу касаційної скарги позивача, у справі №918/302/21 та підготовки відзиву на касаційну скаргу позивача, що дорівнює вартості 2 год. роботи адвоката - 8 000,00 грн., та участь у засіданні в суді касаційної інстанції, яке тривало понад одну годину - 4 000,00 грн., всього у сумі 12 000,00 грн.

Витрати за правову допомогу у суді касаційної інстанції покладаються порівну на позивача та відповідача, тому позивач має відшкодувати відповідачу 6 000,00 грн. - за правову допомогу, надану відповідачу під час перегляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду судових рішень у справі №918/302/21.

Решта понесених витрат залишаються за відповідачем.

Керуючись ст. ст. 237 - 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору у справі - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-шифер" (вул. Шевченка,1, м.Здолбунів, Рівненська область, 35700, ідентифікаційний код 31729043) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03680, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (вул. Гоголя,1, м. Львів, 79007, ідентифікаційний код 40081195) 1 702,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, 2270,00 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

2. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-шифер" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правову допомогу у справі - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03680, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (вул. Гоголя,1, м. Львів, 79007, ідентифікаційний код 40081195) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-шифер" (вул. Шевченка,1, м.Здолбунів, Рівненська область, 35700, ідентифікаційний код 31729043) 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді першої інстанції, 3 000 грн. витрат на правову допомогу, надану під час розгляду справи в Північно-західному апеляційному господарському суді; 6 000 грн. витрат на правову допомогу, надану під час перегляду Касаційним господарським судом судових рішень у справі №918/302/21, всього - 29 000,00 грн.

У задоволенні решти вимог клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-шифер" щодо розподілу судових витрат на правову допомогу - відмовити.

3. Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення складене та підписане 05 квітня 2023 року.

Суддя Бережнюк В.В.