ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" квітня 2023 р. Справа № 924/268/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлустої У.О., розглянувши справу у залі судового засідання № 205

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс", м. Київ

до комунального підприємства "Комбінат Благоустрою", м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області

про стягнення 51700,60 грн заборгованості,

представники сторін:

позивача: Невструєв Л.Б. - довіреність від 01.01.2023 р.

відповідача: не з`явився

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 13.03.2023р. відкрито провадження у справі № 924/268/23 в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" звернулося з позовом до комунального підприємства "Комбінат Благоустрою" про стягнення 51700,60 грн заборгованості на підставі договору на постачання природного газу № 30 від 02.07.2021р. Свої вимоги мотивує тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір на постачання природного газу № 30 від 02.07.2021р., відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити споживачу газове паливо, а споживач зобов`язався сплатити вартість газу у розмірах, строках та на умовах укладеного договору. Однак, відповідач не оплатив обсяг природного газу, поставлений позивачем з 01.08.2021р. по 30.09.2021р. та не підписав акти прийому-передачі природного газу. Відповіді щодо причин непідписання актів відповідач не надав.

Позивач в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач не скористався правом участі свого представника на судовому розгляді справи, відзиву на позов не подав, причин не повідомив. Ухвала суду від 13.03.2023р. по даній справі надіслана на його адресу, однак була повернута до суду із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому ст. 242 цього кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього кодексу.

Положеннями ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. З наведеного, відповідач є такими, що належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, проте, відзиву на позов не подав та причин неявки та неподання відзиву не повідомив.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Згідно ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття.

Враховуючи вищевикладене, розумність строків розгляду судового спору, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд приходить до висновку про розгляд справи без участі відповідача та за наявними в матеріалах справи доказами.

Перелік обставин, які є предметом доказування; та доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність даних обставин.

02.07.2021р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (постачальник) та комунальним підприємством "Комбінат Благоустрою" (споживач) (ЕІС-код 56ХР00011А8КК00N) укладено договір на постачання природного газу № 30, відповідно до п. 1.1. якого постачальник постачає споживачеві у 2021 році код за ДК 021:2015:09120000-6 - Газове паливо, в прядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором. Місце поставки товару: вул. Голосківське шосе, 4а, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька обл. Строк поставки товару: з дати включення споживача до Реєстру споживачів ТОВ "Укр Газ Ресурс" в інформаційній платформі Оператора ГТС по 01 грудня 2021 року.

Відповідно до п. 1.2. договору газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для виробництва теплової енергії.

Згідно п. 1.3. договору обов`язковою умовою для постачання природного газу споживачу за цим договором, є: наявність у споживача, укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору на розподіл природного газу, на підставі якого споживач набуває право санкціоновано відбирати природний газ з газорозподільної та газотранспортної системи; присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу.

У відповідності до п. 2.1. договору постачальник передає споживачу газ обсягом до 90,0 тис.куб.м, у тому числі по місяцях: липень - 20000, серпень - 20000, вересень - 20000, жовтень - 20000, листопад - 10000.

Як передбачено п. 3.1. договору, облік обсягів газу, що постачається на умовах договору, здійснюється Оператором ГРМ згідно з Законом "Про ринок природного газу" та прийнятих на його виконання Кодексу газорозподільних систем (Кодекс ГРМ) та інших нормативно-правових актів, які регулюють питання діяльності учасників ринку природного газу.

Пунктом 3.5. договору передбачено, що визначення фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку:

за підсумками розрахункового періоду споживач до 02 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, складений між Оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ (п. 3.5.1. договору);

на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника (п. 3.5.2. договору);

споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу (п. 3.5.3. договору);

у випадку відмови споживача від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають врегулюванню відповідно до умов договору або в порядку, передбаченому чинним законодавством України. До врегулювання сторонами розбіжностей, обсяги використання встановлюються відповідно до даних оператора ГРМ (п. 3.5.4. договору);

у випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акта приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (п. 3.5.5. договору);

акт приймання-передачі газу вважається дійсним у разі його підписання представником (працівником) сторони (з боку споживача також іншою собою) та може бути скріплений печаткою (штампом) відповідної сторони (за їх наявності). При цьому, сторони домовились, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу вважається дійсним також у разі обміну сторонами сканованими копіями підписаних сторонами актів приймання-передачі газу по електронній пошті. До моменту обміну сторонами оригіналами актів приймання-передачі газу, скановані копії підписаних сторонами актів приймання-передачі газу, надіслані сторонами одна одній по електронній пошті, мають силу оригіналу (п. 3.5.6. договору).

Ціна за 1000 м.куб. газу за цим договором на природний газ є договірною і становить 11955,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 1992,50 грн (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 5.3. договору загальна вартість цього договору становить 1075950,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 179325,00 грн.

Згідно п. 6.1. договору оплата за газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами.

У відповідності до п. 6.2. договору розрахунковий період за договором становить один календарний місяць - з контрактної години першого дня місяця до контрактної години першого дня наступного місяця включно. Контрактні години визначає Газорозподільне підприємство.

Як передбачено у п. 6.3. договору, загальна сума вартості договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу споживачеві.

Пунктом 6.5. договору передбачено, що оплата вартості природного газу здійснюється споживачем в безготівковій формі, у національній валюті України на розрахунковий рахунок постачальника за фактично спожитий природний газ до 15 числа місяця наступного за місяцем постачання на підставі акту приймання-передачі підписаного представниками сторін.

Акт приймання-передачі готує постачальник, підписує та передає уповноваженому представнику споживача до 5 числа місяця наступного за місяцем постачання (п. 6.6. договору).

Відповідно до п. 7.2.6. договору споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати поставлений природний газ в розмірі та порядку, передбаченому даним договором.

Згідно п. 11.1. договору договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє в частині реалізації газу з дати включення споживача до Реєстру споживачів ТОВ "Укр Газ Ресурс" в інформаційній платформі Оператора ГТС по 01.12.2021р., а в частині грошових зобов`язань - до повного розрахунку.

01.10.2021р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (постачальник) та комунальним підприємством "Комбінат Благоустрою" (споживач) укладено додаткову угоду № 1 до договору на постачання природного газу № 30, відповідно до п. 1. якої сторони домовились, що у зв`язку із особливими економічними обставинами в частині зростання ціни на природний газ, сторони погодили розірвати договір за згодою сторін.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди оплата за фактично поставлений природний газ здійснюється споживачем до повного виконання.

За постачання природного газу у серпні-вересні 2021 року товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" виставлено комунальному підприємству "Комбінат Благоустрою" рахунки на оплату № 2865 від 31.08.2021р. на суму 44187,00 грн (3,69611 тис.куб.м), № 3252 від 30.09.2021р. га суму 7513,60 грн (0,62849 тис.куб.м), а також акти прийому-передачі природного газу № УГР00002709 від 31.08.2021р. на суму 44187,00 грн, № УГР00003075 від 30.09.2021р. на суму 7513,60 грн. Надіслання зазначених рахунків та актів відповідачу підтверджується описом вкладення від 01.03.2023р.

Крім того, акти прийому-передачі природного газу за серпень-вересень 2021 року також були надіслані позивачем на електронну пошту відповідача, про що свідчать роздруківки з електронної пошти від 14.09.2021р. та від 13.10.2021р.

Адвокат Ільченко А.П. звернувся із адвокатським запитом № 39 від 25.01.2022р. до товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", у якому просив надати інформацію щодо обсягу природного газу спожитого комунальним підприємством "Комбінат Благоустрою" у період з 01.08.2021р. по 30.09.2021р.

На вказаний адвокатський запит товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" повідомлено листом, що в інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом 56ХР00011А8КК00N був закріплений в Реєстрі споживачів постачальника ТОВ "Укр Газ Ресурс" у період з 01.08.2021р. по 31.09.2021р., а обсяги природного газу використаного споживачем становили: з 01.08.2021р. по 31.08.2021р. - 3696,11 м.куб., з 01.09.2021р. по 30.09.2022р. - 628,49 м.куб.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" зверталося до комунального підприємства "Комбінат Благоустрою" із претензією № 80 від 28.02.2023р. щодо сплати заборгованості за природний газ за договором № 30 від 02.07.2021р. на суму 51700,60 грн.

В зв`язку з невиконанням відповідачем договірних відносин позивач звернувся з позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів (визнання більш вірогідними), аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 11 Цивільного кодексу України та 174 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод (правочинів), передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З положень статті 509 ЦК України, яку розширює стаття 173 ГК України, вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до норм статей 6 та 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, правовідносини, що виникли між ними, носять характер таких, що виникають з договору поставки, про що, зокрема, свідчать договірні зобов`язання сторін - постачальник постачає споживачеві у 2021 році код за ДК 021:2015:09120000-6 - Газове паливо, в прядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до частини 1, 2 статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу (поставки). Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що п. 6.5. договору сторонами було обумовлено, що оплата вартості природного газу здійснюється споживачем в безготівковій формі, у національній валюті України на розрахунковий рахунок постачальника за фактично спожитий природний газ до 15 числа місяця наступного за місяцем постачання на підставі акту приймання-передачі підписаного представниками сторін.

Як слідує із матеріалів справи, позивач відповідно до договору на постачання природного газу від 02.07.2021р. № 30 у серпні-вересні 2021 року поставив відповідачу природній газ на загальну суму 51700,60 грн, що підтверджується надісланими споживачу рахунками та актами приймання-передачі природного газу. Зазначені акти приймання-передачі природного газу вважаються підписаними відповідачем, оскільки у відповідності до п. 3.5.5. договору останнім не повернуто постачальнику оригінали актів та не надано йому письмової обґрунтованої відмови від підписання актів. При цьому, обсяг спожитого відповідачем газу підтверджується листом товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України".

Матеріали справи не містять та учасниками судового розгляду не надано доказів сплати комунальним підприємством "Комбінат Благоустрою" за договором на постачання природного газу № 30 від 02.07.2021р. 51700,60 грн заборгованості за спожитий у серпні-вересні 2021 року газ в погоджені сторонами у договорі строки, тому суд приходить до висновку, що вимога про стягнення основного боргу є обґрунтованою.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Крім того, у позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" 20000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).

Відповідно ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Так, у матеріалах справи знаходиться довіреність № 111 від 01.01.2023р. видана товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" адвокату Невструєву Л.Б. (свідоцтво на право адвокатської діяльності № 4409/10 від 23.12.2010р.), витяг з Реєстру НААУ щодо адвоката Невструєва Л.Б.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

21.07.2021р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" та адвокатським бюро "Ільченко та партнери" укладено договір № 01 про надання правової (правничої) допомоги.

15.01.2023р. сторонами укладено додаткову угоду № 85 до договору № 01 від 21.07.2021р., відповідно до п. 1.1. якої адвокатське бюро бере на себе зобов`язання надавати необхідну правничу допомогу клієнту у господарському провадженні у справі про стягнення з комунального підприємства "Комбінат Благоустрою" на користь клієнта боргу за договором № 30 на постачання природного газу від 02.07.2021р.

У п. 2.1. додаткової угоди погоджено, що розмір погодинної ставки адвокатського бюро за надання будь-яких видів професійної правничої допомоги на рівні 2500,00 грн за 1 годину.

Вартість представництва інтересів клієнта адвокатським бюро в суді - 2500,00 грн за одне судове засідання, в незалежності від фактичного часу його проведення (п. 2.2. додаткової угоди).

Факт надання правової допомоги підтверджується актом про прийняття-передачу послуг правничої допомоги (п. 2.5. додаткової угоди).

Сторонами також укладено акт про прийняття-передачу послуг правничої допомоги № 85 від 07.03.2023р., згідно якого адвокатом були надані наступні послуги:

1) ознайомлення адвокатом із документами щодо несплати відповідачем заборгованості, а саме договором № 30 від 02.07.2021р., актами прийому-передачі від 31.08.2021р., від 30.09.2021р.: кількість годин - 1 год, ціна - 2500,0 грн;

2) підготовка та направлення адвокатського запиту: кількість годин - 2 год., ціна - 5000,00 грн;

3) підготовка та направлення претензії: кількість годин - 2 год., ціна - 5000,00 грн;

4) ознайомлення із листом ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» від 01.2.2023р.: кількість годин - 1 год., ціна - 2500,00 грн;

5) підготовка позовної заяви до суду (визначення правових норм, судової практики, складання позову та оформлення усіх додатків до позову): кількість годин - 2 год., ціна - 5000,00 грн. Всього 20000,00 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому у п.п. 19, 20 постанови від 07.07.2021р. № 910/12876/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини, разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.08.2021р. у справі № 910/11547/19 звернуто увагу на те, що ч. 4 ст. 129 ГПК України є загальною та повинна застосовуватись у системно-логічному зв`язку із ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19 вказано, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, однак ч. 5 наведеної норми визначає критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

У відповідній постанові зазначено, що на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями ч. ч. 6, 7, 9 ст. 129 ГПК України.

Як роз`яснено у відповідній постанові, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України). Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, як вказано у вищезгаданій постанові, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019р. у справі № 915/237/18, від 24.10.2019р. у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020р. у справі № 904/3583/19.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019р. у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020р. у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії застосовував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 28); у рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір; заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015).

Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши подані позивачем докази та виходячи з конкретних обставин справи, дійшов висновку про те, що заявлена сума судових витрат не в повній мірі узгоджується з вищенаведеними вимогами чинного законодавства щодо розумності та необхідності відповідних витрат.

Також, суд зазначає, що враховуючи кількість сторін, предмет та ціну позову, обсяг доказів для правового аналізу, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, ця справа не є складною для адвоката, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію. Відтак, підготовка та направлення адвокатського запиту, підготовка та направлення претензії, ознайомлення із листом ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" від 01.2.2023р. та підготовка позовної заяви до суду не вимагали від адвоката істотних витрат часу, а саме 8 год. та професійних здібностей з огляду на правовий об`єм даних документів. Крім того, адвокатом у позовній заяві не наведено жодної судової практики.

За таких обставин, очевидно, що вартість послуг (ціна) та витрачений адвокатом час є завищеними.

Встановлення судом тих обставин, що рівень складності справи не вимагав значного обсягу правничої допомоги, в тому числі такого обсягу, який зазначений адвокатом в акті виконаних робіт (надання послуг), є підставою для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з іншої сторони. Відповідний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 550/936/18.

Згідно із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 30.01.2023р. у справі № 910/7032/17, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

З огляду на викладене, керуючись передбаченим статтею 2 Господарського процесуального кодексу України завданням щодо справедливого вирішення судом спорів та встановленими статтею 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства, серед яких справедливість, добросовісність та розумність, розумним розміром витрат позивача на професійну правничу допомогу в межах справи, що розглядається, суд вважає 5000,00 грн.

З урахуванням викладеного, суд з урахуванням вищенаведених обставин, критеріїв розумності та необхідності витрат на правову допомогу, задовольняє заяву позивача частково та стягує з відповідача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15000,00 грн суд покладає на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 231, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс", м. Київ до комунального підприємства "Комбінат Благоустрою", м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області про стягнення 51700,60 грн заборгованості задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства "Комбінат Благоустрою" (Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, вул. Привокзальна, 27, ідентифікаційний код 37368740) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (м. Київ, вул. Сагайдачного Петра, буд. 25 Б, офіс 5, ідентифікаційний код 41427817) 51700,60 грн (п`ятдесят одну тисячу сімсот гривень 60 коп.) заборгованості, 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) судового збору, 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.04.2023 року.

Суддя С.В. Заверуха

Відрук. 3 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (м. Київ, вул. Сагайдачного Петра, буд. 25 Б, офіс 5);

3 - відповідачу (Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, вул. Привокзальна, 27).

Всім рекомендованим з повідомленням.

Електронні адреси:

позивача - ukrgasresource.com, ,

відповідача -