ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

04.04.2023м. ДніпроСправа № 904/4725/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська Дистрибуційна Компанія", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", м. Дніпро

про стягнення збитків у розмірі 427 797 грн 83 коп.

Суддя Рудь І.А.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська Дистрибуційна Компанія" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою від 05.12.2022 № 420, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" збитки у розмірі 427 797 грн 83 коп., завдані позивачу невиконанням обов`язку щодо складання та реєстрації податкових накладних за операціями з постачання товарів за договором поставки від 04.01.2021 № 525, укладеного між сторонами. Позивач стверджує, що через вказані дії відповідача він не отримав право на податковий кредит та зазнав збитків у заявленій сумі.

У поданій позовній заяві викладене клопотання позивача про визнання справи малозначною та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою господарського суду від 19.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами.

Господарський суд наголошує на тому, що через відсутність належного фінансування, відправлення поштової кореспонденції Господарським судом Дніпропетровської області не здійснюється. За вказаних обставин, ухвала суду від 19.12.2022 направлялася відповідачу на його офіційну електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 20.12.2022 (а.с. 68).

Проте, відповідач не скористався правом на надання відзиву на позов та не подав витребувані судом документи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність зупинення провадження у справі, з огляду на наступне.

Так, предметом розгляду даної справи є стягнення з відповідача на користь позивача збитків у зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку щодо складання та реєстрації податкових накладних за договором поставки від 04.01.2021 № 525, що позбавило позивача права на віднесення 427 797 грн 83 коп. до податкового кредиту.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ухвалою від 11.01.2023 на підставі ч. 3 ст. 302 Господарського процесуального кодексу України передала справу № 916/334/22 на розгляд палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для відступу від правових висновків, мо містяться у постанові Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/20686/20.

Передаючи справу на розгляд палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, колегія суддів Верховного Суду зазначила таке.

Верховний Суд у постанові від 19.01.2022 у справі № 910/20686/20 зазначив:" … позивачем не доведено наявність в діях відповідача такої складової цивільного правопорушення як протиправна поведінка заподіювача збитків, а саме не доведено допустимими доказами факту вчинення відповідачем податкового правопорушення в частині складання та реєстрації податкових накладних за травень 2018 року, визначення дати першої події, внесення коригування кількісних і вартісних показників до таких податкових декларацій, який у справі про стягнення збитків може бути підтверджений лише чинними матеріалами податкової перевірки (актом або рішенням) відповідного контролюючого органу, наділеного повноваженнями здійснювати перевірку дотримання податкового законодавства. Відповідно, подані у справу до позову докази, які підтверджують виконання господарських операцій, докази у вигляді податкових накладних, податкових декларацій, розрахунків коригування, рішення суду про стягнення боргу у зобов`язальних правовідносинах не є належними і допустимими доказами вчинення відповідачем порушення податкового зобов`язання…".

Водночас у справі № 910/3338/21 суди першої та апеляційної інстанцій відмовили у позові з мотивів, зокрема того, що необхідним елементом для стягнення збитків є доведеність протиправних дій відповідача, а саме, доведення факту порушення правил складання та реєстрації у встановлений спосіб податкових накладних; зазначений факт повинен бути підтверджений належними та допустимими доказами, якими, зокрема, може бути акт (довідка) перевірки, рішення відповідного контролюючого органу, складеного за результатами перевірки, однак таких доказів судам не надано. Верховний Суд постановою від 10.01.2022, самостійно застосувавши положення ПК, рішення судів попередніх інстанцій скасував та ухвалив нове рішення про задоволення позову.

Також до висновку про доведеність протиправних дій відповідача в частині невиконання обов`язку скласти та зареєструвати у встановлений спосіб податкові накладні безвідносно до наявності акту (довідки) перевірки чи рішення відповідного контролюючого органу та, відповідно, задоволення позову дійшов Верховний Суд у постанові від 03.12.2018 у справі № 908/76/18.

Таким чином, існує суперечлива судова практика щодо доказування такої складової цивільного правопорушення як протиправна поведінка заподіювача збитків, а саме вчинення ним податкового порушення в частині складання та реєстрації податкової накладної та / або неправомірного коригування до податкових накладних, яке позбавило позивача права на податковий кредит.

Згідно зі ст. 36 Закону "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6 ст. 13 Закону "Про судоустрій і статус суддів").

Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абз.3 п.4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (далі - КСУ) від 11.10.2005 №8-рп/2005 та абз.1 пп.2.1 п.2 мотивувальної частини Рішення КСУ від 31.03.2015 №1-рп/2015).

Юридична визначеність дає можливість учасникам суспільних відносин передбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях, зокрема у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право буде реалізоване (Рішення КСУ від 05.06.2019 №3-р(І)/2019).

Принцип правової визначеності вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їхні рішення не викликали сумнівів (п.61 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumгrescu v. Romania), заява №28342/95). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (п.123 рішення ЄСПЛ у справі "Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії" (Lupeni Greek Catholic Parish and Others v. Romania), заява № 76943/11).

Відтак, існування протилежних висновків щодо застосування зазначених вище положень закону фактично суперечить вимогам щодо правової передбачуваності і правової визначеності, що унеможливлює здійснення особою, як має намір звернутись до суду, ефективний захист її прав та законних інтересів. Така ситуація фактично ставить під сумнів можливість реалізації позивачем права на ефективний судовий розгляд.

Колегія суддів Верховного Суду у справі № 916/334/22 вважає, що існують підстави для відступу від висновків, наведених у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 910/20686/20.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2023 прийнято до розгляду судовою палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 916/334/22 за касаційною скаргою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.10.2022 та рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2022.

Таким чином, оскільки колегія суддів Верховного Суду у справі № 916/334/22 вважає за необхідне відступити від правового висновку, що міститься у постанові Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №910/20686/20, в якій Верховний Суд зазначив, що факт вчинення відповідачем податкового правопорушення у справі про стягнення збитків може бути підтверджений лише чинними матеріалами податкової перевірки (актом або рішенням) відповідного контролюючого органу, наділеного повноваженнями здійснювати перевірку дотримання податкового законодавства, а подані у справу до позову докази, які підтверджують виконання господарських операцій, докази у вигляді податкових накладних, податкових декларацій, розрахунків коригування, рішення суду про стягнення боргу у зобов`язальних правовідносинах не є належними і допустимими доказами вчинення відповідачем порушення податкового зобов`язання, проте станом на 10.02.2023 палата Верховного Суду не прийняла остаточного рішення щодо вирішення судових спорів у подібних правовідносинах, господарський суд вважає за доцільне зупинити провадження у справі № 904/4619/22 до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі №916/334/22) у касаційному порядку палатою Верховного Суду.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 904/4725/22 до вирішення палатою для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду питання у подібних правовідносинах у іншій справі № 916/334/22.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, ст. ст. 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі №904/4725/22 до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом справи № 916/334/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.А. Рудь