ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/574/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Нагібіна І.В.

розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпатська універсальна товарно-сировинна, м. Ужгород

до Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м. Київ в особі філії Закарпатського обласного Управління АТ Державний ощадний банк України, м. Ужгород

про відшкодування збитків в розмірі 132 099,13 грн. та зобов`язання вчинити дії,

За участю представників:

від позивача - Петришин Наталія Богданівна, керівник

Петрецький Сергій Іванович, довірнеість від 30 серпня 2022 року

від відповідача (врежимі відеоконференції) - Марущенко Наталія Олександрівна, довіреність № 19/3-02/388 від 26 грудня 2022 року

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Закарпатська універсальна товарно-сировинна, м. Ужгород звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 1 320 99,13 грн. збитків, посилаючись положення ст.ст. 1073, 1166 Цивільного кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ Господарського суду Закарпатської області, до розгляду справи № 907/574/22 визначено суддю Ушак І.Г.

11.10.2022 р. до суду надійшов письмовий відзив на позов.

11.11.2022 р. надійшла до суду відповідь на відзив.

23.11.2022 р. від відповідача надійшло письмове заперечення на позов.

Поряд з цим, у зв`язку з непрацездатністю головуючої судді Ушак І.Г., розпорядженням керівника апарату Господарського суду Закарпатської області від 28.11.2022 р. № 02-02/34/22 призначено повторний автоматичний розподіл судової справи № 907/574/22.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2022 р. справу № 907/574/22 передано на розгляд головуючому судді Ремецькі О.Ф.

Ухвалою суду від 29.11.2022 р. прийнято справу № 907/574/22 до провадження, розгляд справи №907/574/22 вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі № 907/574/22 призначено на 14 грудня 2022 року.

Ухвалою суду від 29.11.2022 р. відмовлено представнику ПАТ Державний ощадний банк України, м. Київ у задоволенні клопотання про участь в режимі відеоконференції, у зв`язку з відсутністю можливості забезпечення проведення відеоконференцзв`язку у Оболонському районному суді міста Києва та Подільському районному суді міста Києва станом на 14.12.2022 року.

14.12.2022 р. від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 14.12.2022 відкладено підготовче засідання на 25.01.2023 р.

28.12.2022 року від відповідача надійшли письмові заперечення на заяву про збільшення позовних вимог.

Призначене засідання суду не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території Закарпатської області.

Ухвалою суду від 25.01.2023 призначено підготовче засідання на 09 лютого 2023 р.

27.01.2023 року позивачем надіслано суду клопотання про зміну предмету позову і та долучення її до матеріалів справи №907/574/22 а саме, про зобов`язання ПАТ ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ в особі ФІЛІЇ-Закарпатського обласного управління АТ ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ, 88000, Закарпатська область, Ужгородський район, місто Ужгород, вул. Корзо, буд. 15, відновити видаткові операції по поточному рахунку ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ЗАКАРПАТСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА ТОВАРНО-СИРОВИННА, 88015, Закарпатська область, Ужгородський район, місто Ужгород, вул. Олександра Богомольця, буд.21, , що відкритий та обслуговується в Філії ЗАКАРПАТСЬКЕ ОБЛАСНЕ УПРАВЛІННЯ АТ ОЩАДБАНК М. УЖГОРОД, а саме: МФО банку 312356, назва банку ФЗАКАРПАТСЬКЕ ОБЛАСН АТОЩАД М. УЖГОРОД, номер рахунку НОМЕР_1 , валюта рахунку 980-Українська гривня. В іншій частині позовні вимоги залишаються без змін.

Ухвалою суду від 30.01.2023 р. задоволено клопотання АТ Державний ощадний банк України, адвоката Земляной Д.В. від 27.01.2023 про участь у судовому засіданні, яке призначено на 09.02.2023 о 10:00 год.

Ухвалою суду від 09.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.03.2023 року.

Ухвалою суду від 07.03.2023 р. відкладено розгляд справи по суті на 28 березня 2023р.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами.

Вказує на те, що маючи відкритий поточний рахунок у філії - Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» на підставі Договору банківського рахунку від 11.03.2016 за №10-175025, звернувся 07.12.2021 до відповідача про проведення безготівкових банківських операцій. Проте, позивачу було відмовлено у проведенні зазначених операції через арешт коштів на рахунках, який накладено згідно ухвали Печерського районного суду міста Києва від 16.11.2021 у справі № 757/60683/21-к, винесеної в рамках кримінального провадження № 0001175. В подальшому, 20.01.2022 ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/67997/21-к арешт, який накладено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/60683/21-к скасовано.

23.05.2022 Печерським районним судом міста Києва разом з супровідним листом було видано позивачу належним чином завірену ухвалу суду від 20.01.2022 у справі № 757/67997/21-к про скасування арешту коштів. Проте, зазначена вище ухвала суду була повернута позивачу без виконання.

З огляду на наведені обставини, позивач стверджує, що незаконні дії відповідача нанесли йому збитки.

Крім того, позивач з урахуванням заяви про зміну предмету позову просить суд відновити видаткові операції по поточному рахунку позивача.

Відповідач проти позовних вимог заперечує повністю з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що 30.05.2022 року на адресу філії-Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» засобами поштового зв`язку надійшла копія ухвали Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2022 року у справі № 757/67997/21-к про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2021 року. Зазначену вище ухвалу суду, ТОВ «Закарпатська універсальна товарно-сировинна» особисто направило на адресу філії-Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» рекомендованим листом для виконання. Відправником значиться Позивач.

АТ «Ощадбанк» у повній відповідності до норм чинного законодавства листом № 46/12-Об/1176/17772/2022-00/вих. від 22.06.2022 повідомило позивача про неможливість виконати ухвалу суду, оскільки вона надіслана до банку не судом, а безпосередньо позивачем. У зв`язку з чим, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2022 року у справі № 757/67997/21-к про скасування арешту, була повернута позивачу без виконання.

Відповідач зауважує, що п. 9.11 глави 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою НБУ від 21.01.2004 р. № 22, яка була чинна на момент відмови Відповідача у знатті арешту, Банк здійснює зняття арешту з коштів за постановою виконавця про зняття арешту з коштів, прийнятою відповідно до законодавства України, за рішенням суду, ухвалою слідчого судді суду або постановою прокурора, які доставлені до банку самостійно виконавцем (представником/повіреним, помічником приватного виконавця), слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурорах контролюючого органу, або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого е виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, контролюючий орган.

Водночас, за доводами відповідача з аналізу наведених норм не вбачається законних підстав для АТ «Ощадбанк» щодо відновлення видаткових операцій по арештованому рахунку позивача, оскільки Банку ухвала Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2022 року у справі № 757/67997/21-к про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2021 року у спосіб визначений Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 не надходила. Що є єдиною підставою для зняття такого арешту.

З огляду на що, відповідач стверджує, що АТ «Ощадбанк» повертаючи позивачу без виконання ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 20.01.22 у справі № 757/67997/21-к діяв в межах своїх повноважень та у відповідності до чинних нормативних актів.

Отже, з врахуванням зазначеного АТ «Ощадбанк» вважає, що заявлені позивачем збитки не підлягають задоволенню у зв`язку з відсутністю будь яких доказів понесення таких позивачем та недоведеністю причинно-наслідкового зв`язку між протиправною на його думку поведінкою відповідача та завданою шкодою.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 28.03.2023 року, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2016 року згідно Договору банківського рахунку №10-175025 Товарною біржeю «Закарпатська універсальна товарно-сировинна біржа», правонаступником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатська універсальна товарно-сировинна» в філії - Закарпатське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» було відкрито поточний рахунок номер НОМЕР_2 , який в подальшому в зв`язку з введення в використання в Україні системи IBANK набув номеру НОМЕР_3 . З використанням вказаного поточного банківського рахунку включно по 15.11.2021 року товариством проводились всі безготівкові розрахунки, в тому числі сплата податків та зборів і виплата заробітної плати.

16.11.2021 року Ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі №757/60683/21-к задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідування та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора Калініна Є.В. про арешт рахунків Товарної біржі «Закарпатська універсальна товарно-сировинна біржа» та інших суб`єктів господарювання, та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на всіх розрахункових рахунках Товариства (при реорганізації юридичної особи шляхом перетворення зміна банківських рахунків не відбувається) (всього 16 (шістнадцять банківських рахунків), в тому числі з спеціальним режимом використання.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2022 року у справі №757/67997/21-к скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 16.11.2021 в справі № 757/60683/21-к в кримінальному провадженні № 0001175 на банківські рахунки, що відкриті та обслуговуються у Філії ЗАКАРПАТСЬКЕ ОБЛАСНЕ УПРАВЛІННЯ АТ «ОЩАДБАНК» м. Ужгород та використовуються для виплати заробітної плати працівниками та сплати податків та зборів.

23.05.2022 року Печерським районним судом м. Києва з супровідним листом вих. №757/67997/21-к було видано належним чином завірену копію Ухвали Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2022 року у справі №757/67997/21-к, якою скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 16.11.2021 в справі № 757/60683/21- к.

Від відправника Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпатська універсальна товарно-сировинна 30.05.2022 року на адресу філії-Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» засобами поштового зв`язку надійшла копія ухвали Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2022 року у справі № 757/67997/21-к про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2021 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатська універсальна товарно-сировинна» листом, датованим 22.06.2022 року за вих. №46/12-06/1176/17772/2022-00 вих., було проінформовано АТ «Державний ощадний банк України» про те, що Ухвала Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2022 року у справі №757/67997/21-к повертається без виконання з причин того, що така надіслана на виконання банку товариством, а не в спосіб, визначений п. 9.11 глави 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22 з наступними змінами та доповненнями.

З огляду на наведені обставини, позивач стверджує, що незаконні дії відповідача нанесли йому збитки в розмірі 132 099,13 грн.

Крім того, позивач з урахуванням заяви про зміну предмету позову просить суд відновити видаткові операції по поточному рахунку позивача.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, Суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За умовами частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За умовами статті 1073 Цивільного кодексу України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 статті 55 Закону України Про банки і банківську діяльність визначено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Правовідносини у сфері функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, проведення переказу коштів, відповідальності суб`єктів переказу, а також загального порядку здійснення нагляду за платіжними системами регулюються, зокрема, Законом України Про банки і банківську діяльність, Законом України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні (чинним до 01.08.2022 року), Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Національного банку України від 12.11.2003 року № 492 (яка була чинною до 01.08.2022 року), Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті затвердженою постановою Національного банку України від 21.01.2004 № 22 (яка була чинною до 01.08.2022 року).

Спір у даній справі виник через повернення відповідачем без виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2022 року у справі №757/67997/21-к з причин того, що така надіслана на виконання банку товариством, а не в спосіб, визначений п. 9.11 глави 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22 з наступними змінами та доповненнями.

Разом з тим, статтями 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності).

Зі змісту статей 614, 623 ЦК України та статті 226 ГК України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) порушення зобов`язання; 2) збитки; 3) причинний зв`язок між порушенням зобов`язання та збитками; 4) вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

При цьому згідно частини 2 ст.22 ЦК України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.1 статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 226 ГК України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі. Сторона господарського зобов`язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов`язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше.

Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою.

Відсутня протиправна поведінка відповідача, а відповідно і причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача і заподіяною позивачу шкодою. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що: 1) протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; 2) шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки.

Тобто, причинно-наслідковий зв`язок між збитками та правопорушенням є залежністю факту настання майнової шкоди (та її розміру) від правопорушення, чи неналежного виконання зобов`язання. Це означає, що господарське правопорушення повинно передувати виникненню збитків. Крім того, не доведено вину відповідача у заподіянні збитків.

Як встановлено судом та не спростовано сторонами, від відправника Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпатська універсальна товарно-сировинна 30.05.2022 року на адресу філії-Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» засобами поштового зв`язку надійшла копія ухвали Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2022 року у справі № 757/67997/21-к про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2021 року.

Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року № 2121-III арешт на майно банку (крім коштів, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку), арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Відповідно до абз.2 та 3 п.9.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою про арешт коштів державного виконавця/приватного виконавця (далі - виконавець), судовим рішенням (у тому числі рішенням, ухвалою, постановою суду) чи ухвалою слідчого судді, суду, постановленою під час здійснення кримінального провадження (далі - документ про арешт коштів).

Банк приймає до виконання документ про арешт коштів, який доставлено до банку самостійно виконавцем (представником/повіреним, помічником приватного виконавця), слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурора, контролюючого органу або які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, контролюючий орган. Банк установлює повноваження особи, яка самостійно доставила документ про арешт коштів, у порядку, визначеному внутрішніми документами банку.

Таким чином, в даному випадку відповідач повертаючи 22.06.2022 ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2022 року у справі №757/67997/21-к без виконання з причин того, що така надіслана на виконання банку не в спосіб, визначений п. 9.11 глави 9 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22 з наступними змінами та доповненнями, діяв у порядку та спосіб визначений законом.

З огляду на наведене, судом встановлено відсутність фактичних підстав з якими закон пов`язує застосування до даних правовідносин правових наслідків, визначених ст. 1073 ЦК України та ст. 224 ГК України.

Таким чином, за відсутності належного обґрунтування протиправної поведінки відповідача, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення суми 132 099,13 грн.

Що стосується вимог позивача про визнання відновлення видаткових операцій по поточному рахунку позивача то такі задоволенню не підлягають з аналогічних підстав.

Доводи позивача, які фактично зводяться до наявності порушення його прав відповідачем, спростовуються матеріалами справи та вищенаведеними висновками суду.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Закарпатська універсальна товарно-сировинна, м. Ужгород до Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України, м. Київ в особі філії Закарпатського обласного Управління АТ Державний ощадний банк України, м. Ужгород про відшкодування збитків в розмірі 132 099,13 грн. та зобов`язання вчинити дії задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 13.04.2023.

Суддя О. Ф. Ремецькі