ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/1544/21

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

позивача не з`явився,

відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради

до Фізичної особи - підприємця Яременка Олександра Миколайовича

про стягнення 27 064, 85 грн,

ВСТАНОВИВ:

Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради (вул. Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18000, )звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Яременка Олександра Миколайовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про стягнення 27 167,17 грн заборгованості за договором оренди об`єкта нерухомості від 01.03.2019 № 1967, в тому числі: 23 580,77 грн борг з орендної плати та 3 484,08 грн пеня; понесених судових витрат 2 270,00 грн сплачену позивачем за подання позову суму судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем орендної плати за період липень грудень 2020 року, січень липень 2021 року. При цьому, позивач зазначає, що рішенням від 24.11.2020 по справі № 925/1084/20, яке набрало законної сили 31.12.2020, Господарський суд Черкаської області ухвалив розірвати договір оренди об`єкта нерухомості, укладений між сторонами; стягнути з Фізичної особи - підприємця Яременка Олександра Миколайовича на користь Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради 10 788, 26 грн заборгованості по орендній платі, 600, 53 грн пені за період липень грудень 2019 року, січень 2020 року та червень 2020 року (включно). Об`єкт оренди повернуто орендарем (відповідачем) за актом приймання-передачі від 31.07.2021.

Ухвалою від 22 листопада 2021 року Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; задовольнив клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; справу вирішив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

У визначені законом строки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі було направлено відповідачу за адресою: вул. Гагаріна, 75, кв. 17, м. Черкаси, Черкаська область, 18021. Поштове відправлення повернулося до суду 28 грудня 2021 року, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Ухвалою від 13.01.2022 Господарський суд Черкаської області вирішив розглядати справу в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання з розгляду справи по суті на 17 лютого 2022 року.

17 лютого 2022 року в зв`язку з перебуванням головуючого судді Чевгуза О.В. на лікарняному розгляд справи не відбувся, тому ухвалою Господарського суду Черкаської області від 23.02.2022 розгляд справи по суті було перенесено на 22 березня 2022 року.

Ухвалою від 22.03.2022 Господарський суд Черкаської області у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану, відповідно до рекомендацій Ради суддів України, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, відклав розгляд справи до стабілізації ситуації в регіоні, з урахуванням місцезнаходження учасників судового провадження та їх представників.

Ухвалою від 24.02.2023 Господарський суд Черкаської області беручи до уваги наявність належних умов для здійснення судочинства призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 28.03.2023.

У призначене судове засідання з розгляду справи по суті представники позивача та відповідача не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Судові рішення надсилалися відповідачу в паперовій формі рекомендованим листом.

Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Наведене узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б.

Відповідач у строк, встановлений судом, не подав до суду відзиву на позов, отже не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченими ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, позивач надав суду довідку про стан розрахунків за період з 01.07.2020 по 21.03.2023 за договором оренди № 1967. Відповідно до довідки заборгованість з урахуванням здійсненої відповідачем у березні 2023 року оплати 7527,32 грн та сальдо на 01.07.2020 9762,50 грн становить 16 053,45 грн, нарахована пеня сплачена у березні 2023 року.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 28.03.2023 підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

01 березня 2019 року між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради (орендодавець, позивач) та Фізичною особою - підприємцем Яременко Олександром Миколайовичем (орендар, відповідач) був укладений договір оренди об`єкта нерухомості № 1967 (Договір).

Відповідно до умов Договору орендодавець (позивач) зобов`язався передати орендареві (відповідачу), а орендар зобов`язався прийняти у строкове платне користування нежитлове приміщення частину одноповерхової будівлі літ. А1, поз 3-1; 5-1, загальною площею 106,70 кв.м (об`єкт), що належить до міської комунальної власності на підставі рішення Черкаської міської ради від 26.06.2003 № 3-531 «Про перелік об`єктів права міської комунальної власності та уповноважених органів, яким вони передаються в оперативне управління».

Місцезнаходження об`єкта: м. Черкаси, вул. В`ячеслава Чорновола, 114/2.

Об`єкт був переданий під складське приміщення (п. 2.1).

Розділом 3 Договору сторони визначили порядок передачі об`єкта в оренду.

Факт належного виконання позивачем умов Договору підтверджується актом приймання-передачі об`єкта нерухомості за адресою: м. Черкаси, вул. В`ячеслава Чорновола, 114/2, підписаним повноважними особами та скріплений печатками.

Договір укладено на термін з 01 березня 2019 року по 31 січня 2022 року (п. 4.1).

Розмір орендної плати встановлюється згідно розрахунку, що додається до договору та є його невід`ємною частиною (Додаток 3) (п. 5.1).

Із Додатку 3 до Договору вбачається, що встановлена фактична орендна плата за місяць станом на березень 2019 року становила 976,00 грн, яка в подальшому індексувалась у відповідності до встановленого індексу інфляції.

Орендна плата встановлюється з розрахунку на один місяць (п. 5.2).

Встановлена орендна плата перераховується щомісячно до 20 числа місяця, за який проводиться розрахунок (п. 5.5).

За порушення строків внесення орендної плати, встановлених в п. 5.5 Договору, орендарем сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день несплати у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня (п. 9.2).

Отже, сторони договору погодили усі його істотні умови, зокрема щодо умов передачі орендованого майна орендарю (р. 3), орендної плати (р. 5), прав і обов`язків сторін (р. 6-7), відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором (р. 9), строк чинності, умови зміни та припинення договору (р. 10).

Рішенням від 24.11.2020 по справі № 925/1084/20, яке набрало законної сили 31.12.2020, Господарський суд Черкаської області ухвалив розірвати Договір; стягнути з Фізичної особи - підприємця Яременка Олександра Миколайовича на користь Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради 10 788,26 грн заборгованості по орендній платі за період з липня по грудень місяць 2019 року, січень 2020 року та з березня по серпень 2020 року (включно), 600,53 грн пені.

Посилаючись на обставини, встановлені рішенням господарського суду у справі № 925/1084/20, позивач зазначає, що вирішено розірвати договір оренди об`єкта нерухомості № 1967 від 01.03.2019 та стягнути з відповідача борг зі сплати орендної плати в сумі 10 788,26 грн. грн, пеню в сумі 600,53 грн за період липень - грудень 2019 року, січень 2020 року та червень 2020 року (включно).

Як вказано в частині 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Таким чином, рішення Господарського суду Черкаської області від 24.11.2020 у справі № 925/1048/20, яке набрало законної сили у встановленому порядку, не може бути поставлене під сумнів, а інші рішення, в тому числі і у даній справі, не можуть йому суперечити.

Оскільки відповідач вчасно не передав об`єкт оренди відповідно до умов Договору та користувався приміщенням, здійснюючи господарську діяльність, позивач нарахував орендну палату у сумі 23 580,77 грн за період з липня 2020 року по липень 2021 року та пеню, передбачену п. 9.2 Договору, за вказаний період у сумі 3484,08 грн.

Відповідно до розділу 8 Договору «Порядок повернення Об`єкта Орендодавцеві»:

п. 8.1. повернення об`єкта орендодавцеві оформляється відповідним актом приймання-передачі, який підписується представниками сторін.

п.8.2. сторони повинні призначити своїх представників для приймання-передачі об`єкту не пізніше, ніж за п`ять робочих днів до закінчення строку дії Договору.

п. 8.3. об`єкт вважається фактично переданим орендарем орендодавцеві з дати підписання акта приймання-передачі.

п. 8.4. об`єкт повинен бути переданий орендодавцеві у стані, не гіршому, ніж при передачі в оренду, з урахуванням нормального зносу.

Акт приймання-передачі об`єкта оренди нерухомості за адресою вул. В`ячеслава Чорновола, 114/2 у м. Черкаси підписаний сторонами 31.07.2021.

Відтак, позивач зазначає, що відповідно до п. 5.1, 5.2, 5.5 Договору та ст. 526, 530, 629 Цивільного кодексу України має право вимагати від відповідача сплатити прострочену орендну плату за користування орендним майном за липень - грудень 2020 року та січень - липень 2021 року, що відповідно до довідки про стан розрахунків за період з 01.07.2020 по 31.07.2021 складала на день звернення до суду 23580,77 грн, а відповідно до поданої 28.03.2023 довідки про стан розрахунків за період з 01.07.2020 по 21.03.2023 складає 16 053,45 грн.

Позивач направляв відповідачу вимогу про сплату заборгованості (лист-пропозиція від 06.07.2021 № 2051-01-15).

Предметом судового розгляду у справі є матеріально-правові вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди об`єкта нерухомості, що належить до комунальної власності, яка за розрахунком позивача складає 16 053,45 грн.

Підставою позову є користування приміщенням,зокрема й після розірвання договору, та невчасне повернення об`єкта оренди позивачу.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні вимоги потрібно задовольнити частково з таких підстав.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди № 1967 від 01.03.2019.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 763 ЦК України).

Положеннями ч. 5 ст. 188 ГК України визначено, що якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Крім того, відповідно до ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.11.2020, яке набрало законної сили 31.12.2020, Договір розірвано.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 202 ГК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позивач звернувся до господарського суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача боргу зі сплати орендної плати відповідно до Договору по липень 2021 року, тобто по дату підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта нерухомості від 31.07.2021. Відповідно до змісту зазначеного акту на підставі рішення Господарського суду про розірвання договору оренди № 1967 від 01.03.2019 Фізична особа-підприємець Яременко Олександр Миколайович (орендар) здає, а Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради (орендодавець), в особі директора департаменту Удод Ірини Іванівни, приймає об`єкт нерухомості загальною площею 106,70 кв.м., розташований за адресою: м. Черкаси, вул. В`ячеслава Чорновола, 114/2, та в якому зазначено, що об`єкт нерухомості передається у задовільному санітарно-технічному стані.

Разом з тим, суд зауважує, що рішенням від 24.11.2020 у справі № 925/1084/20 стягнуто борг по орендній платі по серпень 2020 року (включно).

Тому суд зазначає, що обґрунтованим періодом для стягнення з відповідача боргу з орендної плати є з вересня 2020 року по 31.12.2020 (дата набрання законної сили рішенням суду від 24.11.2020).

Відповідно до довідки позивача про стан розрахунків у Фізичної особи - підприємця Яременка Олександра Миколайовича з вересня 2020 року по 31.12.2020 утворилась заборгованість з орендної плати у розмірі 4119,44 грн і така сума є обґрунтованою до стягнення.

Щодо стягнення заборгованості за період січень - липень 2021 року суд зазначає таке.

Користування майном після припинення договору найму є таким, що здійснюється не відповідно до його умов неправомірне користування майном, у зв`язку з чим вимога щодо стягнення орендної плати за користування майном за умовами договору, що припинився (у разі його розірвання тощо), суперечить змісту правовідносин за договором найму (оренди) та регулятивним нормам ЦК України та ГК України. Невиконання наймачем передбаченого ч. 1 ст. 785 ЦК України обов`язку щодо негайного повернення наймодавцеві речі у разі припинення договору є порушенням умов договору, що породжує у наймодавця право на застосування до наймача відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України такої форми майнової відповідальності як неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Зазначене узгоджуються із правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19.

Неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, є самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі (після) припинення договору якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, і є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення договору, коли користування майном стає неправомірним. Для притягнення орендаря, що порушив зобов`язання, до зазначеної відповідальності необхідна наявність вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 Цивільного кодексу України.

Отже, яким би способом в договорі не регламентувалися правовідносини між сторонами у разі невиконання (несвоєчасного виконання) наймачем (орендарем) обов`язку щодо повернення речі з найму (оренди) з її подальшим користуванням після припинення договору, проте ці правовідносини не можуть врегульовуватись іншим чином, ніж визначено частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України (зокрема, з установленням для наймача (орендаря) будь-якого іншого (додаткового) зобов`язання, окрім того, що передбачений частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, вимоги про стягнення з відповідача неустойки, передбаченої частиною другою статті 785 Цивільного кодексу України, позивачем в межах даної справи не заявлялись.

В силу частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оскільки позивачем не заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача неустойки у розмірі подвійної плати за користування об`єктом нерухомості після розірвання (припинення дії) Договору, а суд, згідно ч. 2 ст. 237 ГПК України, при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог, суд приходить до висновку, що у стягненні з відповідача заборгованості з орендної плати за Договором за період січень - липень 2021 року належить відмовити, що не позбавляє права позивача звернутись до суду з вищезазначеною позовною вимогою.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.04.2018 у справі №523/9076/16-ц, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Також, за змістом позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача 3484,08 грн пені.

Відповідно до довідки позивача про стан розрахунків у Фізичної особи - підприємця Яременка Олександра Миколайовича, у березні 2023 року відповідач сплатив пеню у розмірі 3792,96 грн та спір щодо її стягнення відсутній.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Тому провадження у справі в частині заявлених до стягнення 3484,08 грн пені підлягає закриттю.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, відомості про розподіл судових витрат.

За подання позовної заяви до суду позивачем сплачено 2 270,00 грн судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 188 від 13.08.2021.

Позивач у позовній заяві просить також покласти на відповідача понесені ним судові витрати.

Відповідно до ч. 1 та ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України вказані судові витрати повністю покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині стягнення пені в сумі 3484,08 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Яременка Олександра Миколайовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради (вул. Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18000, ) заборгованість за договором оренди об`єкта нерухомості від 01.03.2019 № 1967 в розмірі 4119,44 грн та 2270,00 грн судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 04 квітня 2023 року.

Суддя О.В. Чевгуз