ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2023 Справа № 917/168/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., секретар судового засідання Теницька С.В., розглянувши матеріали

за позовною заявою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032

від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція", м. Вараш, Рівненська обл., 34400

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноліміт", вул. Огнівська, 12, кв. 152, м. Полтава, Полтавська обл., 36023

про стягнення 235 497,60 грн,

Без виклику учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноліміт" про стягнення 235 497,60 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 31.05.2022 року між сторонами Договору поставки № 53-122-08-22-12070, з яких : 170 851,20 грн пеня за період з 11.06.2022 року по 12.12.2022 року та 64 646,40 грн штраф.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2023 року справу № 917/168/23 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 31.01.2023 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали.

Ухвала суду від 31.01.2023 року була надіслана судом до електронних кабінетів сторін. Отримання сторонами вищезазначеної ухвали суду підтверджується наявними у матеріалах справи Довідками про доставку електронного листа (а.с. 24-26).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень ГПК України строк не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не здійснив в обумовлені строки поставку товару за Договором поставки № 53-122-08-22-12072 від 31.05.2022 року, чим порушив господарські зобов`язання, встановлені зазначеним договором та законом.

Враховуючи вищевикладене, Позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у даній справі в повному обсязі.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: завірена копія договору поставки № 53-122-08-22-12070 від 31.05.2022 року з 2 (двома) додатками (додаток № 1, додаток № 2); завірена копія листа «Про виконання умов договору» № 8667/044 від 20.06.2022; завірена копія листа «Про виконання умов договору» № 10925/044 від 29.07.2022; завірена копія листа «Про виконання умов договору» № 1 1779/044 від 16.08.2022; завірена копія листа - повідомлення за № 1034 від 19.08.2022 про неможливість виконання договору та ін.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

31.05.2022 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені якого діє відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» (далі - ВП «Рівненська АЕС», Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ноліміт" (далі Постачальник) на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 169, було укладено Договір поставки № 53-122-08-22-12072 від (далі - Договір, а.с. 4-6).

У Договорі сторони, зокрема, узгодили наступне :

- Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Замовника певний товар, а Замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити товар за кількістю та цінами, що передбачені у специфікації № 1 до даного Договору (п. 1.1 Договору);

- предметом поставки є товар : 15220000-6 риба заморожена, передбачена специфікацією № 1 до даного Договору (п. 1.2 Договору);

- загальна сума цього Договору складає 923 520,00 грн (п. 2.2 Договору);

- ціна товару після укладання договору змінам не підлягає, крім випадків, передбачених чинним законодавством (п. 2.5 Договору);

- товар може передаватися покупцю партіями (п. 3.1. Договору);

- поставка товару здійснюється Постачальником протягом 10-ти календарних днів з дати укладання договору. Кількість та асортимент товару, який повинен бути поставлений, визначений у специфікації № 1 (додаток № І до договору). Товар поставляється Постачальником на умовах DDP «Інкотермс-2010». Місцем поставки - 34400, м. Вараш, склад УРП ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» (п. 3.1 Договору);

- у випадку порушення строку поставки Постачальник зобов`язаний сплатити Замовнику пеню у розмірі 0,1 % від суми вартості непоставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення поставки (недопоставки) товару за кожен день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) товару понад тридцять діб, Постачальник додатково сплачує Замовнику штраф в розмірі 7 % від вказаної вартості (п. 9.1 Договору);

- Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками. Даний Договір діє з дати його укладання та в строк до 23.08.2022 року (на термін дії воєнного стану) (п. 12.1 Договору).

В порушення у мов Договору відповідач поставку продукції по Договору у визначений строк у повному обсязі не здійснив.

20.06.2022 року позивачем на адресу відповідача був направлений лист за № 8667/044 від 20.06.2022 «Про виконання умов договору», яким позивач просив надати інформацію про готовність виконання поставки товару відповідно до специфікації № 1 додаток № 1 до договору). Відповідь на даний лист не надходила.

29.07.2022 року на адресу відповідача був направлений лист за № 10925/044 від 29.07.2022, яким позивач повторно просив надати інформацію про готовність здійснення поставки товару та наголошував про грубе порушення ТОВ «НОЛІМІТ» строків поставки, за що умовами договору передбачено відповідальність згідно п. 9.1. Відповідь на даний лист не надходила.

16.08.2022 року позивач втретє звернувся до відповідача, яким повідомив про направлення листів за № 8667/044 та № 10925/044 на, які відповіді від Постачальника не доходили. Звернувши увагу відповідача на обов`язковість виконання поставки відповідно до умов договору.

19.08.2022 року на адресу позивача від відповідача надійшов лист за № 1034. Даним листом Постачальник повідомив Замовника про зростання ціни на товар (риба заморожена), який мав бути поставлений на ВП «Рівненська АЕС» відповідно до умов Договору № 53-122-08-22-12072 від 31.05.22, у зв`язку з чим відповідач не може здійснити поставку товару за встановленою ціною у Договорі.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 235 497,60 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 31.05.2022 року між сторонами Договору поставки № 53-122-08-22-12070, з яких : 170 851,20 грн пеня за період з 11.06.2022 року по 12.12.2022 року та 64 646,40 грн штраф.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 ЦК України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України (далі - ГК України) унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки.

Частиною 1 статті 265 ГК України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до приписів ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України).

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це (ст.664 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України та ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Як вже зазначалось судом у описовій частині рішення, у п. 3.1 Договору сторони узгодили, що поставка товару здійснюється Постачальником протягом 10-ти календарних днів з дати укладання договору. Кількість та асортимент товару, який повинен бути поставлений, визначений у специфікації № 1 (додаток № І до договору). Товар поставляється Постачальником на умовах DDP «Інкотермс-2010». Місцем поставки - 34400, м. Вараш, склад УРП ВП «Рівненська АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом».

Договір поставки № 53-122-08-22-12072 було укладено 31 травня 2022 року.

Згідно статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно частини 5 статті 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до умов договору та згідно статті 253 ЦК України продукція повинна була бути поставлена з 01.06.2022 року по 10.06.2022 року.

За даними позивача, які підтверджуються матеріалами справи, відповідач в порушення умов Договору та приписів ст. 662 ЦК України не поставив позивачу товар. Дана обставина не спростована відповідачем.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 ЦК України та ст. 199 ГК України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 ГК України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 ГК України). Пунктом 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 9.1 Договору визначено, що у випадку порушення строку поставки Постачальник зобов`язаний сплатити Замовнику пеню у розмірі 0,1% від суми вартості непоставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення поставки (недопоставки) товару за кожен день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) товару понад тридцять діб, Постачальник додатково сплачує Замовнику штраф в розмірі 7% від вказаної вартості.

Тобто, при укладені Договору сторони дійшли згоди щодо стягнення одночасно штрафу та пені у разі невиконання відповідачем умов договору, тому їх одночасне застосування не суперечить вимогам чинного законодавства України та умовам укладеного між сторонами договору. Положеннями ст. ст. 627, 628, 629 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові від 01.06.2021 року у справі №910/12876/19.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку, в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 170 851,20 грн за період з 11.06.2022 року по 12.12.2022 року та 64 646,40 грн штрафу, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 170 851,20 грн пені та 64 646,40 грн штрафу є підтвердженими документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із наступного.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 3 532,46 грн покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноліміт" (вул. Огнівська, 12, кв. 152, м. Полтава, Полтавська обл., 36023, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул.Назарівська, 3, м. Київ, 01032, ) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (м. Вараш, Рівненська обл., 34400, ) 170 851,20 грн пені, 64 646,40 грн штрафу та 3 532,46 грн судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписане 03.04.2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя Ківшик О.В.