номер провадження справи 9/17/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023 Справа № 908/155/23

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», (03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65; адреса для листування: 01054, м. Київ, вул.. Леонтовича, 9, кор. 1, оф. 301)

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «КРЕДО», (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34)

про стягнення суми 12218,06 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» про стягнення з відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія КРЕДО» суми 12218,06 грн страхового відшкодування.

Підставою для звернення з позовом зазначено не виконання відповідачем зобов`язань щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 12218,06 грн у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору АZ14-1153148 від 10.08.2020 та сталася з вини транспортного засобу «DAEWOO LANOS», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , цивільна відповідальність якого (ТЗ) забезпечена полісом ОСЦПВВНТЗ №АР4761734. Позов обґрунтовано ст.ст. 22, 979, 993, 1166, 1187, 191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 8, 9, 20, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 12. 33, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 11.01.2023 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/155/23 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 18.01.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/155/23, присвоєний номер провадження 9/17/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачу запропоновано надати відзив на позов у строк не пізніше 13.02.2023.

31.01.2023 до суду від ТДВ «СК «КРЕДО» надійшов відзив на позовну заяву (документ сформований в системі «Електронний суд»), відповідно до якого відповідач заперечив проти заявлених позовних вимог, просив суд в задоволені позову відмовити. В обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правова відповідальність власника наземних транспортних засобів №АР4761734 ТДВ СК «КРЕДО» забезпеченим є автомобіль «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 . Строк дії полісу з 03.08.2020 по 02.08.2021. Зауважив, що на підтвердження цивільно-правової відповідальності водія «DAEWOO LANOS», д.н. НОМЕР_2 , позивачем не надано довідки поліції та копію свідоцтва про реєстрацію «DAEWOO LANOS», д.н. НОМЕР_1 де зазначено VIN-код та з яким можливо встановити причетність забезпеченого ТЗ Полісом №АР/4761734 в ДТП, яке трапилось 18.07.2021.

У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, погіршенням безпекової ситуації в місті Запоріжжі, постійними повітряними тривогами через загрозу ракетних обстрілів обласного центру і, відповідно, наявністю обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці працівників апарата суду та відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України справу розглянуто 11.04.2023. За наслідками розгляду справи судом прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» (Страховик, на сьогодні Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», позивач у справі) та ОСОБА_2 (Страхувальник) 10.08.2020 укладено договір добровільного комплексного страхування № АZ14-1153148, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом (далі ТЗ) «DAEWOO LANOS», номер кузова НОМЕР_4 , 2008 року випуску. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , реєстраційний номер вказаного т/з НОМЕР_6 , власником якого є ОСОБА_3 .

18.07.2021 о 05 год. 35 хв. в м. Запоріжжя по бул. Шевченка, буд. 77, внаслідок порушення п.п.2.3 «б», 10.1 ПДР сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «DAEWOO LANOS», д/н НОМЕР_6 (пошкоджено ліву передню частину) та «DAEWOO LANOS», д/н НОМЕР_1 .

У постанові Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2021 у справі №335/7981/21 встановлено, що 18.07.2021 о 05:35 год. В м. Запоріжжі по бул. Шевченка, буд. 77, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS», державний номер НОМЕР_1 , був неуважний під час зміни напрямку руху (повороту ліворуч), не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «DAEWOO LANOS», державний номер НОМЕР_6 , під керуванням ОСОБА_4 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, травмованих немає. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 під час розгляду справи вину у вчиненні правопорушення визнав. Відповідно до постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2021 у справі №335/7981/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн на користь держави.

Власник пошкодженого транспортного засобу 21.07.2021 звернулася до ПрАТ «Страхова група «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування згідно з умовами договору № АZ14-1153148 від 10.08.2020 у зв`язку із страховим випадком, що стався 18.07.2021 з транспортним засобом «DAEWOO LANOS», д/н НОМЕР_6 . В заяві зазначені банківські реквізити для зарахування грошових коштів.

ПрАТ «Страхова група «ТАС» складено страховий Акт № 20546/49/921 від 21.07.2021, згідно з яким вищезазначену ДТП, що сталася 18.07.2021, визнано страховим випадком та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 12218,06 грн.

За платіжним дорученням № 199806 від 23.07.2021 ПрАТ «Страхова група «ТАС» на підставі вказаного страхового акту, ремонтної калькуляції та заяви власника перераховано ОСОБА_3 суму 12218,06 грн страхового відшкодування.

Згідно з полісом серії АР № 4761734 (діючий станом на 18.07.2021) цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «DAEWOO LANOS», д/н НОМЕР_2 , застрахована ТДВ «Страхова компанія КРЕДО» (відповідач у справі).

Позивач 13.01.2022 направив на адресу ТДВ «Страхова компанія «Кредо» заяву про страхове відшкодування за вих. № 5130ТАС від 12.01.2022, відповідно до якої просив здійснити перерахування страхового відшкодування в розмірі 12218,06 грн.

Невиконання відповідачем зобов`язання з повного відшкодування страхової виплати стало підставою для звернення позивача до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою, за якою відкрито провадження у даній справі.

Із змісту ст.ст.15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України слідує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб та в порядку, що встановлений договором або законом. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є примусове виконання обов`язку в натурі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Зазначене узгоджується з вимогами ст. 27 Закону України «Про страхування», в якій зазначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

За змістом п. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Отже, враховуючи досліджені судом докази, згідно положень ст. ст. 512, 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до позивача перейшло право вимоги до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено судом вище, позивач у відповідності до умов договору № АZ14-1153148 від 10.08.2020 здійснив виплату страхувальнику суми страхового відшкодування у розмірі 12218,06 грн.

У зв`язку із чим, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача виплаченого страхового відшкодування саме в розмірі 12218,06 грн.

Відповідач у відзиві заперечив проти заявлених позовних вимог з посиланням на те, що згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правова відповідальність власника наземних транспортних засобів № АР4761734 ТДВ СК «КРЕДО» забезпеченим є автомобіль «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 . Строк дії полісу з 03.08.2020 по 02.08.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 ГПК України).

Враховуючи викладене, суд зазначає про те, що в даному випадку саме на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами факт неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань. Зазначені обставини необхідно не лише зазначити, а й обґрунтувати відповідним чином, що випливає зі змісту ст. 74 ГПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини (справа Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

Здійснивши аналіз наданих позивачем документів, а саме копії постанови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2021 по справі №335/7981/21, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем факту невиконання відповідачем зобов`язань щодо відшкодування виплаченого позивачем страхового відшкодування в заявленому в позові розмірі, оскільки під час розгляду справи №335/7981/21 судом встановлено порушення вимог п.п 2.3 «б» 10.1 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 (18.07.2021 дата ДТП), який керував транспортним засобом «DAEWOO LANOS», державний номер НОМЕР_1 .

В той же час, позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача вартості виплаченого страхового відшкодування посилається на поліс №АР4761734.

Втім, відповідно до зазначеного полісу забезпеченим є автомобіль «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 . Строк дії полісу з 03.08.2020 по 02.08.2021.

Тобто надані позивачем документи не підтверджують факт наявності у відповідача цивільних прав та обов`язків щодо транспортного засобу «DAEWOO LANOS», державний номер НОМЕР_1 , який був учасником ДТП та вина водія ОСОБА_1 , якого доведена при розгляді справи №335/7981/21 Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції позивач суду не надав. Заперечення відповідача, що викладені у відзиві не спростував.

За таких обставин, позовні вимоги є необґрунтованими, документально не підтверджені у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення складено та підписано 11.04.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва