РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.04.2023Справа № 910/2298/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-ПОІНТ"

до Фізичної особи-підприємця Пономаренко Анастасії Іванівни

про стягнення 47739,03 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Фізичної особи-підприємця Пономаренко Анастасія Іванівна (далі - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-ПОІНТ" (далі - позивач) боргу та санкцій за договором суборенди №399 від 16.12.2020, разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань повністю та вчасно оплатити орендну плату за користування нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Академіка Вільямса, 9, к. 1 площою 189,1 кв.м.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/2298/23, призначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі, оскільки відповідна ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача, яка вказана у позові та зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Миру, 30, кв. 24)

Із залученого до матеріалів справи зворотнього повідомлення 421) вбачається, що ухвалу суду про відкриття провадження у справі відповідач отримав особисто - 27.02.2023.

За відсутності відзиву у даній справі суд вирішує спір за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

16.12.2020 між позивачем (орендар) та відповідачем (суборендар) укладено договір суборенди № 399 на оренду нежилого приміщення №123 за адресою: м. Київ, вул. Академіка Вільямса, 9, корпус 1, загальною площею 189,1 кв.м. (надалі - Об`єкт оренди та/або Приміщення) (далі - Договір).

Вказане приміщення знаходилось у користуванні позивача на підставі договору оренди №58 від 01.03.2020 укладеного між позивачем та ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг» за умовами якого позивач має право передавати приміщення в суборенду.

Відповідно до п. 4.1 Договору орендна плата за 1 (один) календарний місяць становить:

- з 01.01.2021 по 31.01.2021 - 30000 грн з ПДВ;

- з 01.02.2021 - 28.02.2021 - 31642,49 грн з ПДВ;

- з 01.03.2021 по 30.04.2021 - 34519,08 грн з ПДВ;

- 01.05.2021 по 31.12.2021 - 37395,67 грн з ПДВ.

Додатковим договором №1 від 01.01.2022 року укладеним до Договору, сторони погодили орендну плату з 01 січня 2022 року по 28 лютого 2022 року - 37 395,67 грн. (тридцять сім тисяч триста дев`яносто п`ять гривень 67коп.), у тому числі ПДВ 20% - 6 232,61 грн. (шість тисяч двісті тридцять дві гривні 61 коп.).

Відповідно до п. 4.4. Договору орендна плата сплачується суборендарем не пізніше 10 числа поточного місяця на розрахунковий рахунок орендаря, незалежно від того чи отримав суборендар рахунок-фактуру.

Відповідно до п. 4.5 Договору орендна плата сплачується за весь час суборенди приміщення, а саме від дня отримання приміщення за актом приймання-передачі приміщення в оренду до дня його повернення актом повернення приміщення. Якщо Акт повернення приміщення не підписано своєчасно сторонами, то суборендар продовжує сплачувати орендну плату та інші платежі до моменту підписання Акта повернення приміщення.

Відповідно до п. 4.6. Договору в розмір орендної плати не включені комунальні послуги, які необхідні для забезпечення діяльності суборендаря, а саме: відшкодування активної електроенергії; відшкодування з компенсації перетікання реактивної електричної енергії; відшкодування з водопостачання та приймання стічних вод; відшкодування теплопостачання; відшкодування з постачання гарячої води; відшкодування за обслуговування будинку і споруд та прибудинкових територій, відшкодування за вивіз твердих побутових відходів; відшкодування послуги інтернет зв`язку, комплексне обслуговування та відшкодування за додаткові послуги, а саме: повірка засобів обліку холодного водопостачання, тепла та електроенергії; зняття показників з засовів обліку, обробка та передача даних постачальникам комунальних послуг.

Комунальні послуги відшкодовуються суборендарем окремо на підставі виставлених орендарем рахунків, показників лічильників та рахунків, виставлених постачальниками послуг.

Відповідно до п. 4.8 Договору факт надання послуг з суборенди щомісячно підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг, підписаного сторонами. Суборендар, що користується приміщенням, не вправі відмовитися від підписання акту прийому-передачі наданих послуг. Отримані орендарем Акти прийому-передачі наданих послуг вважаються підписаними протягом п`яти робочих днів з дня отримання.

Актом зворотнього приймання-передачі об`єкту оренди від 23.02.2022 підписаного між позивачем та відповідачем, було зафіксовано факт повернення суборендарем орендного приміщення за адресою: м. Київ, вул. Академіка Вільямса, 9, к. 1 площою 189,1 кв.м. орендарю.

Позивач, на підтвердження надання послуг відповідачу у період з січня 2021 року по лютий 2022 (включно), надав акти надання послуг за Договором та витрати за комунальні послуги: №№44, 194, 321, 429, 536, 637, 758, 867, 1008, 1116, 1219, 1331, 72, 169, 272 всього на суму 726910,82 грн.

Відповідачем частково здійснено оплату наданих послуг, що підтверджується банківськими виписками, у сумі 693124,39 грн.

Статтею 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

За договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як єдині майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання.

Частиною 6 ст. 283 ГК України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Відповідно до ст. 774 ЦК України передання наймачем речі у володіння та користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України згідно з якими зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження наявності у нього права вимоги до відповідача щодо сплати заборгованості у сумі 33786,43 грн, яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням Договору.

Відповідачем у свою чергу не надано жодного доказу на спростування наведених позивачем обставин.

Матеріли справи також не містять доказів на підтвердження сплати відповідачем боргу у сумі 33786,43 грн станом на день ухвалення цього рішення, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 738,67 грн (нараховані у період з 11.05.2022 по 31.01.2023), інфляційних втрат у сумі 5290,32 грн (нарахованих у період з 11.05.2022 по 31.01.2023) та пеню у сумі 7923,61 грн (нараховану у період з 11.05.2021 по 11.11.2022).

Частиною 2 ст. 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, ураховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 8.2 Договору встановлено, що орендар має право вимагати від суборендаря за прострочення внесення орендних платежів сплати, крім простроченої орендної плати, також пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми такої заборгованості за кожен день прострочення.

Судом встановлено, що вимога позивача щодо стягнення 3% річних у сумі 738,67 грн та пені у сумі 7923,61 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розрахунок інфляційних втрат:

Період розрахункуУраховано індекси інфляції за періодСума боргуСукупний індекс інфляціїІнфляційні нарахування
11.05.2022 до 31.01.2023травень 2022 - січень 202333786,431.97,45

33786,43 x 1.15087262 - 33786,43 = 5097,45 грн
За перерахунком суду загальний розмір інфляційних втрат становить 5097,45 грн.

Враховуючи наведене, вимога щодо стягнення інфляційних збитків підлягає частковому задоволенню в сумі 5097,45 грн, у решті (192,87 грн) інфляційних втрат суд відмовляє у задоволенні.

Частинами 3, 4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з обох сторін пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись 86, 129, ст. 165, ст.ст. 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Пономаренко Анастасії Іванівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Поінт" (03189, м. Київ, вул. Ломоносова (Здановської Юлії), будинок 58-А; ідентифікаційний код 40782610) 33786 (тридцять три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн 43 коп. боргу, 7923 (сім тисяч дев`ятсот двадцять три) грн 61 коп. пені, 738 (сімсот тридцять вісім) грн 67 коп. 3% річних 5097 (п`ять тисяч дев`яносто сім) грн 45 коп. інфляційних втрат та 2673 (дві тисячі шістсот сімдесят три) грн 16 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.