ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"28" березня 2023 р. Справа № 916/2810/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Склезь Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву фізичної особи-підприємця Мокан Іллі Ілліча про стягнення судових витрат, у справі
про стягнення 978848,96 грн.
За участю представників сторін:
від позивача адвокат Ковальчук О.М., ордер серія ОД № 637663 від 20.10.2022;
від відповідача не з`явився.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.03.2023 у справі № 916/2810/22 позов фізичної особи-підприємця Мокан Іллі Ілліча задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Антарес Агро-П на користь фізичної особи-підприємця Мокан Іллі Ілліча суму основного боргу у розмірі 826495,64 грн, суму пені у розмірі 100026,92 грн, суму штрафу у розмірі 46324,78 грн, суму 3 % річних у розмірі 6001,62 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 14682,73 грн. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

16 березня 2023 року, тобто в п`ятиденний строк з дня ухвалення рішення, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України, позивач подав до суду заяву про стягнення судових витрат, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС АГРО-П» на користь фізичної особи-підприємця Мокан Іллі Ілліча витрати на правничу допомогу у загальній сумі 63000,00 грн. До заяви додано докази надсилання заяви з додатками відповідачу.

Ухвалою від 17.03.2023 суд прийняв до розгляду заяву позивача про стягнення судових витрат. Повідомлено сторін у справі про те, що судове засідання з розгляду заяви про стягнення судових витрат призначено на 28.03.2023 на 16:30 год., яке відбудеться у приміщенні Господарського суду Одеської області за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, в залі судових засідань № 11 (5-й поверх).

У призначене судове засідання 28.03.2023 з`явився представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання 28.03.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не зважаючи на ті обставини, що належним чином був повідомлений судом про день, час та місце проведення судового засідання.

Враховуючи, що явка представника відповідача не була визнана судом обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість здійснити розгляд заяви позивача без участі представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 28.03.2023 заяву про стягнення судових витрат підтримав у повному обсязі, з підстав викиданих у заяві.

Також представник позивача у судовому засіданні надав усні пояснення, в яких заперечив проти задоволення заяви відповідача про зменшення витрат на правову допомогу (т.1, а.с. 45-48).

У судовому засіданні 28.03.2023 проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення і повідомлено представнику позивача про орієнтовний час складення повного додаткового рішення.

Дослідивши заяву позивача про стягнення судових витрат, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов до наступних висновків.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Згідно зі статтею 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

За змістом статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З матеріалів справи слідує, що представником позивача є адвокат Ковальчук Олег Миколайович.

На підтвердження повноважень адвоката надано ордер від 20.10.2022 серія ОД № 637663, (т.1, а.с. 57), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (т.1, а.с. 28).

Матеріалами справи підтверджується, що 12.10.2022 між фізичною особою-підприємцем Мокан Ілля Ілліч (далі - клієнт) і адвокатом Ковальчук О.М. (далі - адвокат) було укладено договір № 13/9 про надання правової допомоги (т.1, а.с. 27).

Відповідно до умов п. 2.1. Договору, клієнт доручає а адвокат приймає на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта у Господарському суді Одеської області з приводу стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „АНТАРЕС АГРО-П на користь фізичної особи-підприємця Мокан І.І. заборгованості за договором про надання послуг по збиранню зерновик та технічних культур від 13.06.2022 року № 2/13/06/22, а саме адвокат зобов`язується:

- написати, підготувати, та подати до Господарського суду Одеської області позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою „АНТАРЕС АГРО-П на користь фізичної особи-підприємця Мокан І.І. заборгованості за договором про надання послуг по збиранню зерновик та технічних культур від 13.06.2022 року №2/13/06/22;

- подавати заяви, клопотання, відповіді на відзиви, пояснення, заперечення та інші процесуальні документи у суді першої інстанції по даній справі,

- браги участь у судових засіданнях у Господарському суді Одеської області по даній справі.

Дії передбачені у п 2.1. даного договору та повне представництво (окрім представництва інтересів безпосередньо у судовому засіданні/участі адвоката у судових засіданнях у Господарському суді Одеської області по даній справі) інтересів клієнта у Господарському суді Одеської області з приводу стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТАРЕС АГРО-П» на користь фізичної особи-підприємця Мокан Іллі Ілліча заборгованості за договором про надання послуг по збиранню зернових та технічних культур від 13.06.2022 року №2/13/06/22 - складає 45000,00 грн; дані кошти сплачуються на день підписання даного договору за актом прийому-передачі грошових коштів (п.3.1. Договору).

Згідно умов 3.2. Договору, участь адвоката у судових засіданнях у Господарському суді Одеської області по даній справі - складає 4500,00 грн за одне судове засідання тривалістю до однієї години; у випадку тривалості судового засідання довше однієї години, то участь адвоката у судовому засіданні оплачується з розрахунку 4500,00 грн за кожну годину (сума підлягає округленню до більшої години на користь адвоката); дані кошти сплачуються протягом 10-ти днів після судового засідання за актом прийому-передачі грошових коштів, але не пізніше останнього судового засідання по справі.

Цей договір є безстроковим та починає діяти з моменту його підписання обома сторонами до повного його виконання (п. 6 Договору).

Відповідно до частин 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з частиною четвертою статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.04.2021 у справі № 916/3904/19.

Близька за змістом правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

З доказів наявних в матеріалах справи вбачається, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу із розглядом справи в господарському суді, надано разом з позовною заявою підписаний 12.10.2022 між позивачем і адвокатом підписано Додаток №1 - Акт прийому-передачі гонорару (грошових коштів) за договором про надання правової допомоги № 13/9 від 12.10.2022 на суму 45000,00 грн, в якому адвокат прийняв грошові кошти у вищевказаному розмірі (т.1, а.с. 29).

Також 16.03.2023 року представник позивача надав до матеріалів справи наступні докази:

- Додаток № 2 - Акт прийому-передачі юридичних послуг адвокатом Ковальчуком Олегом Миколайовичем клієнту ФОП Мокан І.І. від 20.12.2022 та прибутковий касовий ордер від 20.12.2022, адвокат Ковальчук О.М. отримав 4500,00 грн за участь у судовому засіданні у Господарському суді Одеської області по справі № 916/2810/22, яке відбулось 19.12.2022;

- Додаток № 3 - Акт прийому-передачі юридичних послуг адвокатом Ковальчуком Олегом Миколайовичем клієнту ФОП Мокан І.І. від 17.01.2023 та прибутковий касовий ордер від 17.01.2023, адвокат Ковальчук О.М. отримав 4500,00 грн за участь у судовому засіданні у Господарському суді Одеської області по справі № 916/2810/22, яке відбулось 16.01.2023;

- Додаток № 4 - Акт прийому-передачі юридичних послуг адвокатом Ковальчуком Олегом Миколайовичем клієнту ФОП Мокан І.І. від 14.02.2023 та прибутковий касовий ордер від 14.02.2023, адвокат Ковальчук О.М. отримав 4500,00 грн за участь у судовому засіданні у Господарському суді Одеської області по справі № 916/2810/22, яке відбулось 13.02.2023;

- Додаток № 5 - Акт прийому-передачі юридичних послуг адвокатом Ковальчуком Олегом Миколайовичем клієнту ФОП Мокан І.І. від 14.03.2023 та прибутковий касовий ордер від 14.03.2023, адвокат Ковальчук О.М. отримав 4500,00 грн за участь у судовому засіданні у Господарському суді Одеської області по справі № 916/2810/22, яке відбулось 14.03.2023.

Як вже зазначалось, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, в частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі Двойних проти України (пункт 80), від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі East/West Alliance Limited проти України, від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Судом встановлено, що 12.10.2022 між фізичною особою-підприємцем Мокан Іллі Ілліча (далі - клієнт) і адвокатом Ковальчук О.М. (далі - адвокат) було укладено договір № 13/9 про надання правової допомоги.

Також, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано підписаний 12.10.2023 між позивачем і адвокатом Додаток № 1 - Акт прийому-передачі гонорару (грошових коштів) за договором про надання правової допомоги № 13/9 від 12.10.2022 на суму 45000,00 грн, в якому адвокат прийняв грошові кошти у вищевказаному розмірі (т. 1, а.с. 29).

Окрім того, між позивачем і адвокатом Ковальчуком О.М. були підписані вищевказані Додатки №2, №3, №4, №5 до Договору (т.1 а.с. 104, 106, 108, 110), за якими адвокат прийняв від позивача грошові кошти у загальному розмірі 18000,00 грн, за участь у чотирьох судових засідань по справі № 916/2810/22, тобто по 4500,00 грн за участь у одному судовому засіданні.

Суд звертає увагу позивача, що судове засідання у справі, яке було призначене на 13.02.2023, не відбулось, у зв`язку з призначенням повторного автоматизованого розподілу справи № 916/2810/22, за яким суддею у справі визначено - Нікітенко С.В. Ухвалою суду від 13.02.2023 прийнято справу до провадження судді Нікітенка С.В. та призначено справу до судового розгляду по суті на 14 березня 2023 року об 11:30 год.

Таким чином, наданий позивачем Додаток № 4 - Акт прийому-передачі юридичних послуг адвокатом Ковальчуком О.М. - клієнту ФОП Мокан І.І. від 14.02.2023 та прибутковий касовий ордер від 14.02.2023, згідно яких адвокат отримав 4500,00 грн за участь у судовому засіданні у Господарському суді Одеської області по справі № 916/2810/22, яке відбулось 13.02.2023 року, суд не приймає, як доказ та не досліджує його, оскільки судове засідання у справі 13.02.2023 не відбулось, у зв`язку з призначенням повторного автоматизованого розподілу справи № 916/2810/22.

Отже, суд дійшов висновку, що адвокатом Ковальчуком О.М. не було надано клієнту - ФОП Мокан І.І. юридичних послуг у розмірі 4500,00 грн за учать у судовому засіданні 13.02.2023.

Оскільки у справі № 916/2810/22 судове засідання 13.02.2023 не проводилось, а тому суд вважає, що заява позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 916/2810/22 підлягає частковому задоволенню.

Підсумовуючи викладені обставини справи, суд дійшов висновку про те, що надані позивачем докази підтверджують співмірність наданих адвокатом послуг, складності справи, обсяг виконаних робіт, тобто понесені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 58500,00 грн - є доведеним та обґрунтованими.

В іншій частині вимоги заяви про стягнення судових витрат щодо стягнення з відповідача 4500,00 грн за учать у судовому засіданні 13.02.2023 адвоката Ковальчука О.М. - заявлені безпідставно, а тому задоволенню не підлягають.

Щодо заяви відповідача про зменшення витрат на надання правової допомоги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до приписів ч. 5 с. 126 ГПУ України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Натомість, відповідачем не доведено неспівмірності цих витрат відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України. Посилання відповідача на те, що понесені позивачем витрати на професійну правничу правову допомогу не відповідають критеріям розумності та не є співмірними із складністю справи та виконаними адвокатами роботами не підтверджені жодними доказами, а по суті є загальними фразами.

Отже, доводи відповідача, викладені у заяві про зменшення витрат на правову допомогу в частині невизнання заявлених судових витрат у розмірі 58500,00 грн, підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.

Проаналізувавши надані позивачем докази в обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про їх часткову обґрунтованість.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, враховуючи, що позивачем доведено та документально підтверджено понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у даній справі в розмірі 58500,00 грн, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про стягнення судових витрат.

Керуючись ст. ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Заяву фізичної особи-підприємця Мокан Іллі Ілліча про стягнення судових витрат - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Антарес Агро-П (68003, Одеська обл., Болградський р-н., с. Задунаївка, вул. Мира, буд. 81-Д; ) на користь фізичної особи-підприємця Мокан Іллі Ілліча (68710, Одеська обл., Болградський р-н., с. Дмитрівка; код РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судових витрат на правничу допомогу у розмірі 58500,00 грн.

3. У задоволенні іншої частини вимог заяви - відмовити.

4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне додаткове рішення складено 6 квітня 2023 року.

Суддя Нікітенко С.В.