ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.04.2023 Справа № 908/1017/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко Михайло Володимирович, розглянувши заяву вих. без номеру від 28.03.2023 (вх. №1105/08-07/23 від 28.03.2023) Комунального підприємства "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7" (69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, буд. 11, ідентифікаційний код 05478717) про видачу судового наказу

за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Толстоусової Тетяни Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошової заборгованості

ВСТАНОВИВ:

28.03.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Комунального підприємства "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Толстоусової Тетяни Олександрівни грошової заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення № 466/1 від 26.06.2003 в розмірі 72576,25 грн. Також заявник просить стягнути з боржника витрати зі сплати судового збору в сумі 268,40 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2023 вказану заяву передано для розгляду судді Мірошниченку М.В.

Статтею 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року в розмірі 2684,00 грн.

Заявник вказує, що станом на 23.03.2023 у боржника наявна заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення № 466/1 від 26.06.2003 зі сплати орендної плати за період з 01.04.2022 по 01.02.2023 в сумі 63010,66 грн. на користь балансоутримувача та в сумі 2326,54 грн. на користь місцевого бюджету. За прострочення оплати заявник на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України нарахував на суму заборгованості інфляційні втрати в сумі 3683,47 грн. на користь балансоутримувача та в сумі 573,35 грн. на користь місцевого бюджету, а також 3% річних в сумі 826,68 грн. на користь балансоутримувача та в сумі 104,18 грн. на користь місцевого бюджету. Також на підставі п. 3.6 договору заявник нарахував штраф у розмірі 3% від місячного розміру орендного платежу на користь балансоутримувача в сумі 1917,48 грн. та на користь місцевого бюджету в сумі 133,89 грн.

Отже, зі змісту поданої заяви та доданих до неї документів слідує, що грошові вимоги заявника виникли на підставі письмового договору оренди нежитлового приміщення № 466/1 від 26.06.2003, а заявлена до стягнення з боржника сума в загальному розмірі 72576,25 грн. не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу, господарський суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з такого.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Згідно з п. 4 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

У заяві про видачу судового наказу зазначено, що за даними бухгалтерського обліку станом на 23.03.2023 заборгованість зі сплати орендної плати за договором на користь місцевого бюджету та на користь балансоутримувача утворилася за період з 01.04.2022 по 01.02.2023. Втім, у прохальній частині заяви заявник просить стягнути на користь місцевого бюджету суму заборгованості по лютий 2023 року, а на користь балансоутримувача - по січень 2023 року (включно).

У розрахунках заборгованості зі сплати орендної плати, які є додатками до заяви про видачу судового наказу, наведено розрахунок суми заборгованості на користь місцевого бюджету за період з квітня 2022 року по лютий 2023 року, згідно з яким заборгованість станом на 23.03.2023 на користь балансоутримувача становить 71081,45 грн., а на користь місцевого бюджету - 2326,54 грн.

Отже, зазначені в заяві про видачу судового наказу періоди заборгованості не узгоджуються між собою та не відповідають розрахунку цих вимог.

За таких обставин суд дійшов висновку, що з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги заявника в заявленому розмірі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у видачі судового наказу за вимогою Комунального підприємства "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7" про стягнення з Фізичної особи-підприємця Толстоусової Тетяни Олександрівни 72576,25 грн. та витрат зі сплати судового збору в сумі 268,40 грн.

Суд роз`яснює заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

За приписами ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статями 151, 152, 153, 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Комунального підприємства "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Толстоусової Тетяни Олександрівни 72576,25 грн. та витрат зі сплати судового збору в сумі 268,40 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання ухвали суддею. Ухвалу підписано суддею 07.04.2023.

Суддя М.В. Мірошниченко