ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2023 р. Справа№ 910/12777/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Артіс Плюс Груп" про відшкодування витрат на правову допомогу

у справі № 910/12777/21 (суддя А.М.Селівон)

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артіс Плюс Груп"

про стягнення 105 444, 92 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - ВЧ НОМЕР_1 , позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артіс Плюс Груп" (далі - ТОВ "Артіс Плюс Груп", відповідач) про стягнення 105 444, 92 грн штрафу, у зв`язку із порушенням відповідачем умов укладеного сторонами договору №30/ВЗЗ-2020 від 28.05.2020 щодо маркування і пакування поставленого товару.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі №910/12777/21 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ВЧ НОМЕР_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі № 910/12777/21 апеляційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 залишено без задоволення; рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі №910/12777/21 залишено без змін; стягнуто з ВЧ НОМЕР_1 на користь ТОВ "Артіс Плюс Груп" витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 20 000,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 у справі № 910/12777/21 заяву ТОВ "Артіс Плюс Груп" про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено повністю; стягнуто з ВЧ НОМЕР_1 на користь ТОВ "Артіс Плюс Груп" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000, 00 грн.

Не погоджуючись із вищезазначеним додатковим рішенням, ВЧ НОМЕР_1 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване додаткове рішення в частині задоволення заяви про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн та постановити нове, яким задовольнити заяву частково на суму 3 000,00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 у справі № 910/12777/21 додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 у справі № 910/12777/21 залишено без змін, а апеляційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 на вищевказане додаткове рішення залишено без задоволення.

06.02.2023 до Північного апеляційного господарського суду від адвоката Журавського О.А., представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Артіс Плюс Груп" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом у суді апеляційної інстанції апеляційної скарги ВЧ НОМЕР_1 на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 у справі № 910/12777/21, у розмірі 5 000,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 прийнято до розгляду заяву адвоката Журавського О.А., представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Артіс Плюс Груп" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/12777/21; розгляд заяви ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

10.03.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, останній вважає, що заява має бути відхилена судом як необгрунтована, оскільки справа є малозначною в розумінні ч.5 ст.12 ГПК України, а відповідач не надав жодних доказів надання йому професійної правничої допомоги; сам факт подання відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення не підтверджений допустимими доказами щодо витрат на правничу допомогу.

Згідно з ч. 10 ст. 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши доводи заявника, врахувавши заперечення позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення вказаної заяви, виходячи з наступного.

Статтею 123 ГПК України унормовано, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст. 16 ГПК України.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

За змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у поданому 15.12.2022 відзиві на апеляційну скаргу викладено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідач, в порядку та строки, визначені вказаною нормою, подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у справі № 910/12777/21, понесених у суді апеляційної інстанції з перегляду ухваленого судом додаткового рішення усправі.

Розглядаючи заяву відповідача, колегія суддів враховує наявні в матеріалах справи копію договору про надання правової (правничої) допомоги №20/05/21 від 20.05.2021, укладеного між ТОВ "Артіс Плюс Груп" та АО "АУГА ЛЕКС" та копію протоколу узгодження договірної ціни № 9 від 09.12.2022; ордер АІ №1065378 від 08.09.2021 на надання правничої допомоги ТОВ "Артіс Плюс Груп" на підставі договору № 20/05/2021 від 20.05.2021 у Господарському суді міста Києва та Північному апеляційному господарському суді адвокатом Журавським Олександром Анатолійовичем, виданий Адвокатським об`єднанням "АУГА ЛЕКС", а також копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я адвоката Журавського О.А. серії КС № 5208/10 від 28.08.2014.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Артіс Плюс Груп" (відповідач у справі, клієнт за договором) та Адвокатським об`єднанням "АУГА ЛЕКС" (виконавець/адвокат за договором) укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги № 20/05/21 (далі - Договір), відповідно до умов якого адвокат зобов`язується здійснювати захист, представництво або надавати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначений договором, а клієнт зобов`язаний оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати необхідні для виконання договору.

Згідно з п. 4.1 Договору гонорар адвоката за кожне окреме завдання в межах предмету договору визначається протоколами узгодження договірної ціни, які підписуються адвокатом та клієнтом.

Вартість виконання завдань клієнта визначається протоколами узгодження договірної ціни, які можуть бути укладені пізніше ніж підписаний даний договір (п. 5.1 Договору).

09.12.2022 між ТОВ "Артіс Плюс Груп" та АО "АУГА ЛЕКС" було складено акт приймання-передачі № 9 до Договору, згідно з яким Адвокатським об`єднанням надано правову допомогу в обсязі, зазначеному в акті та який відповідає протоколу узгодження договірної ціни, на яку витрачено 5 годин, на суму 5 000,00 грн.

Даний Акт від 09.12.2022 підписаний повноважними представниками обох сторін Договору без зауважень щодо вартості, строків та якості послуг про надання правничої допомоги.

При цьому колегія суддів зважає на укладену 01.12.2022 між ТОВ "Артіс Плюс Груп" та АО "АУГА ЛЕКС" додаткову угоду №1 до договору №20/05/20 про надання правової (правничої) допомоги, за умовами якої сторони внесли зміни до п.5.3 розділу 5 Договору та виклали його в наступній редакції: « 5.3. Розрахунок здійснюється у національній валюті України (гривня), шляхом надання Адвокату коштів готівкою».

Водночас, колегія суддів зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 ГПК України).

Відповідна правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, а також у додатковій постанові Верховного Суду від 04.03.2020 у справі №914/633/18, які в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Отже, наявними матеріалами справи підтверджується надання адвокатом Журавським Олександром Анатолійовичем відповідачеві послуг з професійної правничої допомоги у погодженому між адвокатом та клієнтом розмірі, а саме у сумі 5 000,00 грн.

Разом з тим, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19, від 15.06.2021 у справі №922/2495/20, від 14.09.2021 у справі №910/9672/20.

При цьому, за приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 22.11.2019 у справі № 902/347/18 та у постанові від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 зауважила, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 ГПК України).

Колегія суддів наголошує, що за приписами ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У поданих 10.03.2023 запереченнях щодо заяви про ухвалення додаткового рішення, позивачем була висловлена незгода із заявленою відповідачем попередньою сумою витрат на професійну правничу допомогу, з посиланням на критерії їх відповідності реальності та розумності, на малозначність справи та ціну позову. Крім того, позивач наголосив на тому, що зміст поданого відзиву на апеляційну скаргу не відрізняється за своїм змістом від відзиву на позовну заяву, відтак на його підготовку не було витрачено ту кількість часу, яка була визначена адвокатом і замовником у протоколі узгодження договірної ціни № 9 та в акті приймання-предачі №9 до договору; із заявленого попереднього (орієнтовного) розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 5 000,00 грн не вбачається, що такі витрати мають характер необхідних, а їх розмір - розумним та виправданим; відповідач не надав жодних доказів надання йому професійної правничої допомоги адвокатом, а сам відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення не підтверджений належними та допустимим доказами щодо понесених витрат на правничу допомогу.

Водночас, колегія суддів враховує, що у пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи".

За таких обставин, колегія суддів касаційного господарського суду у справі № 922/2869/19 вказала, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Відповідна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 11.11.2021 у справі № 910/7520/20.

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Відповідні критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з протоколу узгодження договірної ціни № 9 та акту приймання-передачі № 9 наданої правової допомоги від 09.12.2022 відповідно до Договору про надання правової допомоги №20/05/21 від 20.05.2021, Адвокатське об`єднання «Ауга Лекс» надало клієнту - ТОВ «Артіс Плюс Груп» наступну правову допомогу:

- ознайомлення із апеляційною скаргою ВЧ НОМЕР_1 НГУ у справі № 910/12777/21 та здійснення правового аналізу обґрунтованості вказаної апеляційної скарги - 1 год.;

- підготовка правової позиції у справі - 1 год.;

- проведення аналізу судової практики ВЧ НОМЕР_1 НГУ в аналогічних справах -1 год.;

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу та інші документи, які передбачені ГПК та чинним законодавством у справі №910/12777/21 - 2 год.

Таким чином, вартість наданої правової допомоги у суді апеляційної інстанції, на яку витрачено 5 годин, погоджено сторонами у сумі 5 000,00 грн.

Надаючи оцінку наданим заявником доказам понесених витрат на правову допомогу з урахуванням рівня складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції вважає, що розмір заявлених витрат є завищеним, адже надання професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції зводилось лише до підготовки та направлення відзиву на апеляційну скаргу, на що адвокатом витрачено загалом 5 год. часу.

Варто зауважити, що усі зазначені адвокатом послуги із ознайомлення з апеляційною скаргою ВЧ НОМЕР_1 НГУ у справі № 910/12777/21, здійснення правового аналізу обґрунтованості апеляційної скарги, підготовка правової позиції у справі, проведення аналізу судової практики ВЧ НОМЕР_1 НГУ в аналогічних справах фактично мають результатом створення єдиного процесуального документу - відзиву на апеляційну скаргу, у зв`язку з чим, на переконання колегії суддів, комплекс цих робіт має за мету один результат - юридичну послугу з підготовки і написання відзиву на апеляціну скаргу.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає, що підготовка відзиву на апеляційну скаргу позивача не потребувала повторного вивчення адвокатом судової практики ВЧ НОМЕР_1 НГУ в аналогічних справах, оскільки такий аналіз здійснювався адвокатом раніше, у зв`язку з наданням правової допомоги у даній справі, про що зазначено у раніше підписаних відповідачем та адвокатським об`єднанням протоколах узгодження договірної ціни до Договору та актах приймання-передачі послуг, наявних у матерілах справи.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що заявником при зверненні до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі 910/12777/21 було дотримано вимог ст.ст. 123, 124, 126, 129 ГПК України, втім, заява, за встановлених апеляційним судом обставин, підлягає частковому задоволенню, у розмірі 3 000,00 грн.

Керуючись статтями 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Артіс Плюс Груп" про відшкодування витрат на правову допомогу у справі № 910/12777/21 задовольнити частково.

2. Судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Артіс Плюс Груп" у сумі 3 000,00 грн покласти на Військову частину НОМЕР_1 Національної Гвардії України

3. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Артіс Плюс Груп" (04205, м. Київ, пр.-т Оболонський, буд. 27-В; ) 3 000,00 (три тисячі) грн. 00 коп. судових витрат, понесених у зв`язку із наданням професійної правничої допомоги.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи № 910/12777/21 повернути до Господарського суду суду міста Києва.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова