ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2023 р. Справа№ 920/857/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Тищенко А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»

на ухвалу Господарського суду Сумської області від 30.01.2023 про зупинення провадження, повний текст якої складений 02.02.2023,

у справі № 920/857/20 (головуючий суддя Джепа Ю.А., судді Заєць С.В., Яковенко В.В.)

за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»

до 1. Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

про стягнення 19 311 535,30 дол. США та 43 794 094,96 грн.

за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

про визнання договору недійсним та визнання зобов`язання припиненим

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

про визнання договору недійсним та визнання зобов`язання припиненим

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 30.01.2023 у справі № 920/857/20 задоволено клопотання представника відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» від 27.01.2023 б/н про зупинення провадження у справі № 920/857/20 та зупинено провадження у справі № 920/857/20 до набрання законної сили рішенням Господарського суду Сумської області у справі № 920/63/23.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з об`єктивної неможливості розгляду справи № 920/857/20 до набрання законної сили рішенням Господарського суду Сумської області у справі № 920/63/23.

Вказаних висновків суд першої інстанції дійшов виходячи з того, що:

- предметом позовних вимог позивача у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором № 081010-КВЛ від 08.10.2020 у сумі 19 311 535,30 доларів США та 43 794 094,96 грн.;

- водночас після відкриття провадження у справі № 920/857/20 позивач 02.02.2021 звернувся до державного реєстратора Виконавчого комітету Путивльської міської ради Анохіна С.В. з заявою про реєстрацію права власності на предмет іпотеки у порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку», у зв`язку з чим 02.02.2021 державним реєстратором Виконавчого комітету Путивльської міської ради Анохіним С.В. було прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким проведено державну реєстрацію права власності Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», зокрема на об`єкти нерухомого майна, які знаходяться за адресою: м. Суми. вул. Комарова, буд. 2а, та становив предмет іпотеки за договором іпотеки, укладеними в рахунок забезпечення виконання зобов`язань АТ «Сумське НВО» за кредитним договором № 081010-КЛВ від 08.10.2010;

- 25.01.2023 Господарським судом Сумської області відкрито провадження у справі № 920/63/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», предметом розгляду у якій є вимоги про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію за Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Суми, вул. Комарова, буд. 2а, проведену 02.02.2021 реєстратором Виконавчого комітету Путивльської міської ради Анохіним С.В. та припинення права власності Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на вказане майно;

- при цьому саме у справі № 920/63/23 підставою скасування державної реєстрації права власності позивача на нерухоме майно, за рахунок звернення стягнення на яке були частково задоволені вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором, що є предметом спору по справі № 920/857/20, визначено, зокрема, відсутність відомостей про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної реєстрації, а також недоліки звіту про оцінку майна, що вплинули на достовірність оцінки та правильність визначення реальної ринкової вартості такого майна;

- таким чином, від результатів розгляду справи № 920/63/23 об`єктивно залежить, буде чи ні припинено право власності позивача на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Суми, вул. Комарова, буд. 2а, тобто, має бути зменшена судом чи ні сума стягуваної заборгованості за кредитним договором № 081010-КЛВ від 08.10.2010 в межах справи № 920/857/20 на суму, що дорівнює вартості відповідного майна, яке передано в іпотеку й за рахунок якого здійснено часткове погашення кредиту;

- у межах цієї справи № 920/857/20 сторонами не заявлялися вимоги про скасування державної реєстрації нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Комарова, буд. 2а, а тому суд зазначене питання не має розглядати у межах даного провадження в силу закріпленого у ст. 14 ГПК України принципу диспозивності.

Судом першої інстанції також було враховано те, що ухвалою від 21.09.2022 раніше було розглянуте подане також представником відповідача 2 за первісним позовом клопотання про зупинення провадження у цій справі до розгляду іншої справи № 920/894/21, де суд дійшов висновку, що сама по собі взаємопов`язаність (у тому числі потенційна) двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі, проте суд першої інстанції дійшов висновку, що раніше подане клопотання про зупинення провадження та те, яке вирішується 30.01.2023, не є ідентичними за декількома ознаками.

Також суд першої інстанції зауважив на тому, що, з огляду на положення ст. 201 ГПК України стосовно того, що розгляд справи по суті розпочинається з оголошення головуючим про це, а не з часу закриття підготовчого провадження та те, що ухвалою від 26.12.2022 у справі № 920/857/20 закрито підготовче провадження у цій справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.01.2023, станом на дату подання відповідачем 2 клопотання про зупинення провадження у цій справі розгляд справи № 920/857/20 по суті ще не було розпочато, а відтак зупинення провадження у цій справі на підставі положень п. ч. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, не суперечить положенням ч. 3 ст. 195 ГПК України яка встановлює, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3-1 ч. 1 ст. 227 та п. 1 ч. 1 ст. 228 ГПК України.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 30.01.2023 у справі № 920/857/20 та направити вказану справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права та при невідповідності висновків суду обставинам справи.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на те, що:

- судом першої інстанції порушено норми процесуального права, так як положення ГПК України забороняють зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України; за змістом положень ч. 3 ст. 201 ГПК України оголошення головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті; зі змісту протоколу судового засідання в режимі конференції № 1209053 від 30.01.2023 вбачається, що о 12:19:07 відбулось відкриття судового засідання та оголошення справи, яка розглядається, проведене перевірка явки учасників процесу і лише після цього о 12:21:44 суд приступив до з`ясування наявності клопотань учасників справи; вказане свідчить про те, що судове засідання 30.01.2023 по розгляду справи по суті станом на дату розгляду клопотання про зупинення провадження вже було відкрито ;

- посилання суду першої інстанції на те, що у справі № 920/63/23 розглядаються вимоги про скасування державної реєстрації прав та припинення права власності апелянта на нерухоме майно, за рахунок звернення стягнення на яке були частково задоволені вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором, що є предметом спору по справі № 920/857/20, не можуть бути підставою для неможливості розгляду справи № 920/857/20, зважаючи на презумпцію правомірності реєстраційних дій і достовірних відомостей про державну реєстрацію прав, визначену п. 1 ч. 1 ст. 2, абз. 1 ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державне реєстрацію прав на нерухоме тайно та їх обтяжень» та презумпцію правомірності правочину, визначену приписами ст. 204 ЦК України;

- суд першої інстанції, посилаючись на можливу подальшу зміну обсягу зобов`язань боржників, не врахував, що вказана обставина може бути підставою для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами;

- судом першої інстанції порушено строки розгляду справи, а оскаржувана ухвала прийнята без дотримання ч. 1 ст. 195 ГПК України та вимог щодо розумності строку розгляду справи.

Апелянтом до апеляційної скарги додані додаткові докази, а саме копії:

- витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 242667755 від 02.02.2021;

- ухвал Господарського суду Сумської області від 26.08.2021, від 25.10.2021, від 08.09.2021 у справі № 920/894/21;

- заяви про зміну підстав зустрічного позову по справі № 920/894/21 від 08.09.2022;

- позовної заяви від 20.01.2023 (справа № 920/63/23);

- протоколу судового засідання в режимі конференції № 1209053 від 30.01.2023.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2023, справу № 920/857/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Шаптала Є.Ю., Гончаров С.А..

З огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до Північного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що у даному випадку унеможливлює розгляд поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування матеріалів даної справи у суду першої інстанції та відкладення вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу ІV ГПК України, до надходження матеріалів справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 витребувано у Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/857/20, а також відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №920/857/20.

23.02.2023 від Господарського суду Сумської області до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали даної справи.

За приписами ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

За змістом частини 2 статті 271 ГПК України апеляційні скарги про зупинення провадження у справі розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 30.01.2023 у справі №920/857/20, постановлено здійснювати розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, учасникам справи встановлено строк для подачі всіх заяв (відзивів) та клопотань.

31.03.2023 до суду від відповідача 2 за первісним позовом надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач 2, з посиланням на те, що:

- в межах справи № 920/63/23 судом розглядається спір про скасування державної реєстрації права власності позивача на нерухоме майно, за рахунок звернення стягнення на яке були частково задоволені вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором, що є предметом спору по справі № 920/857/20, а від результатів вирішення вказаної справи № 920/63/23 залежить чи буде припинено право власності позивача та вказане нерухоме майно та чи буде зменшена сума заборгованості відповідача 2 по кредитному договору № 081010-КЛВ від 08.10.2010 за рахунок звернення стягнення на відповідне майно, та яка сума грошових коштів може бути стягнута з відповідача 2 за кредитним договором в межах даної справи;

- в межах справи № 920/857/20 сторонами не заявлялися вимоги про скасування державної реєстрації нерухомого майна, розташованого за адресою Сумська область, м. Суми, вул. Комарова, буд. 2а, та матеріали справи № 920/857/20 не містять доказів, необхідних для розгляду відповідного спору, тож у межах справи № 920/857/20 суд позбавлений можливості дослідити обставини проведення суб`єктом оціночної діяльності оцінки нерухомого майна, що знаходиться за адресою Сумська область, м. Суми, вул. Комарова, буд. 2а, так як вказані обставини виходять за межі предмета доказування по справі;

- у межах справи № 920/857/20 суд позбавлений можливості встановити обставини щодо невідповідності вимогам законодавства комплекту документів, наданих для державної реєстрації права власності позивача на відповідне нерухоме майно державному реєстратору, якими обґрунтовується позов по справі № 920/63/23, так як документи, що підтверджують відповідні обставини, у матеріалах справи № 920/857/20 також відсутні;

- вказане свідчить про те, що суд при розгляді справи № 920/857/20 позбавлений можливості вирішити відповідний правовий спір, а отже, існує об`єктивна неможливість розгляду даної справи № 920/857/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 920/63/23;

- станом на дату подання клопотання про зупинення провадження по справі № 920/857/20 (30.01.2023), розгляд справи № 920/857/20 по суті ще не було розпочато, тож задоволення вказаного клопотання здійснено відповідно до положень ГПК України,

просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/1222/23 від 03.04.2023 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 920/857/20.

Так, за наслідками проведення перерозподілу справи № 920/857/20, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2023, визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Шаптала Є.Ю., Тищенко А.І..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 30.01.2023 про зупинення провадження у справі № 920/857/20 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Шаптала Є.Ю., Тищенко А.І..

Станом на 05.04.2023 інших відзивів, пояснень та клопотань до суду не надходило.

Враховуючи обставини, пов`язані зі запровадженням воєнного стану в Україні з 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, та його продовження Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022 від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022 та від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», справа розглядається у розумний строк.

Щодо наданих апелянтом додаткових доказів, колегія суддів зазначає про таке.

Надані апелянтом копії позовної заяви від 20.01.2023 (справа № 920/63/23) та протоколу судового засідання в режимі конференції № 1209053 від 30.01.2023 вже містяться у матеріалах справи, а відтак не можуть вважатися додатковими доказами.

Інформація щодо судових рішень є загальновідомою, їх тексти містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а відтак, надані апелянтом копії ухвал Господарського суду Сумської області від 26.08.2021, від 25.10.2021, від 08.09.2021 у справі № 920/894/21 також не можна вважати додатковими доказами по справі.

Щодо копій витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 242667755 від 02.02.2021 та заяви про зміну підстав зустрічного позову по справі № 920/894/21 від 08.09.2022, колегія суддів зазначає про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства, зокрема є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; змагальність сторін; пропорційність; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами тощо.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм процесуального законодавства, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, зобов`язаний забезпечувати дотримання принципу змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, доведенні перед судом їх переконливості, сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом задля прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, яке буде відповідати завданням господарського судочинства.

У рішенні від 03.01.2018 «Віктор Назаренко проти України» (Заява №18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції. Вони вимагають «справедливого балансу» між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (див. рішення у справі «Беер проти Австрії» (Beer v. Austria), заява №30428/96, пункти 17, 18, від 06 лютого 2001 року)

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

У пункті 7 розділу II рішення у справі «Мінак та інші проти України» ЄСПЛ указав, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (рішення від 27.10.1993 у справах «Авотіньш проти Латвії», заява №17502/07, пункт 119 та «Домбо Бехеєр Б. В. проти Нідерландів», пункт 33). Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі з апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свою позицію щодо кожного документа в матеріалах справи (пункти 17 - 18 рішення від 06.02.2021 у справі «Беер проти Австрії», заява №30428/96).

Враховуючи те, що апелянт фактично був позбавлений можливості надати до суду першої інстанції заперечення проти клопотання про зупинення провадження по справи та відповідні докази, колегія суддів вважає за доцільне, для забезпечення сторонами рівних прав під час судового розгляду, прийняти додані апелянтом до апеляційної скарги додаткові докази та розглядати апеляційну скаргу з їх врахуванням.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Предметом розгляду у справі № 920/857/20 є вимоги:

- Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про стягнення солідарно з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» заборгованості за кредитним договором № 081010-КВЛ від 08.10.2020 в сумі 19 311 535,30 дол. США та 43 794 094,96 грн.;

- Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про визнання недійсними договору № 310816 від 31.08.2016 про зміну кредитного договору № 081010-КЛВ від 08.10.2010 та договір № 310816/1 від 31.08.2016 про зміну кредитного договору № 081010-КЛВ від 08.10.2010;

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про визнання недійсним договору поруки № 310816-П/1 від 31.08.2016, визнання припиненої поруки Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» за договором поруки № 310816-П/1 від 31.08.2016.

Далі по тексту: Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» - позивач; Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» - відповідач 1; Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» - відповідач 2.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 26.12.2022, серед іншого, закрито підготовче провадження у справі № 920/857/20 та призначено справу № 920/857/20 до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 30.01.2023, 12:00.

До початку судового засідання 30.01.2023 до суду першої інстанції від відповідача 2 надійшло клопотання про зупинення провадження по справі № 920/857/20, в якому заявник просив зупинити провадження у справі № 920/857/20 до набранням законної сили рішенням Господарського суду Сумської області у справі № 920/63/23.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 30.01.2023 у справі № 920/857/20 задоволено клопотання представника відповідача 2 та зупинено провадження у справі № 920/857/20 до набрання законної сили рішенням Господарського суду Сумської області у справі № 920/63/23, з чим колегія суддів погодитись на може, з огляду на таке.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.

При цьому пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин;

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

З матеріалів справи слідує, що:

- предметом первісного позову у цій справі є вимоги про стягнення з відповідача 1 (боржника) та відповідача (поручителя) заборгованості за кредитним договором № 081010-КВЛ від 08.10.2020;

- при цьому позивач 02.02.2021 (тобто після відкриття провадження у цій справі № 920/857/20 - примітка суду) звернувся до державного реєстратора Виконавчого комітету Путивльської міської ради Анохіна С.В. з заявою про реєстрацію права власності на предмет іпотеки у порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку», у зв`язку з чим 02.02.2021 останнім були прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким проведено державну реєстрацію права власності Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» на об`єкти нерухомого майна, які знаходяться за адресою: м. Суми, вул. Піщанська, буд. 72-1; м. Суми. вул. Комарова, буд. 2а, та становили предмет іпотеки за договорами іпотеки, укладеними позивачем з іпотекодателями з забезпечення виконання зобов`язань відповідача 1 за кредитним договором № 081010-КЛВ від 08.10.2010;

- з огляду на те, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі № 920/581/21 визнано недійсним іпотечний договір № 150413-1, серія та номер: 2812 від 15.04.2013, укладений між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе», посвідчений 15.04.2013 приватним нотаріусом Нагорною Н.В. Сумського міського нотаріального округу Сумської області та скасовано рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень індексний номер: 56410510 від 02.02.2021 11:18:42 державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Путивльської міської ради Анохіна С.В., нерухоме майно за адресою: Сумська область, м. Суми, вул. Піщанська, буд. 72-1, не забезпечує виконання відповідачем 1 зобов`язань за кредитним договором № 081010- КЛВ від 08.10.2010, а позивач, відповідно, не є власником цього майна, тому факт погашення частини кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на таке майно не має правового значення для визначення обсягу кредитної заборгованості у справі № 920/857/20;

- 25.01.2023 Господарським судом Сумської області відкрито провадження у справі № 920/63/23 предметом розгляду у якій є вимоги відповідача 2 до позивача про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію за Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Суми, вул. Комарова, буд. 2а, проведену 02.02.2021 реєстратором Виконавчого комітету Путивльської міської ради Анохіним С.В. та припинення право власності Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на вказане майно, а підставою скасування державної реєстрації права власності позивача на вказане нерухоме майно, за рахунок звернення стягнення на яке були частково задоволені вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором, що є предметом спору по справі № 920/857/20, визначено, зокрема, відсутність відомостей про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної реєстрації, а також недоліки звіту про оцінку майна, що вплинули на достовірність оцінки та правильність визначення реальної ринкової вартості такого майна.

Зупиняючи провадження у цій справі суд першої інстанції виходив з того, що від результатів розгляду справи № 920/63/23 залежить, буде чи ні припинено право власності позивача на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Суми, вул. Комарова, буд. 2а, тобто, має бути зменшена судом чи ні сума стягуваної в межах цієї справи № 920/63/23 заборгованості за кредитним договором № 081010-КЛВ від 08.10.2010 на суму, що дорівнює вартості відповідного майна, яке передано в іпотеку й за рахунок якого здійснено часткове погашення кредиту, в той час як у межах цієї справи № 920/857/20 сторонами не заявлялися вимоги про скасування державної реєстрації нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Комарова, буд. 2а, а тому, суд зазначене питання не має розглядати у межах даного провадження в силу закріпленого у ст. 14 ГПК України принципу диспозивності.

Отже, фактично суд першої інстанції зупинив провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням у справі № 920/857/20 де встановлюється дійсність правочину державної реєстрації за позивачем нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Комарова, буд. 2а.

Стаття 37 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Як встановлено вище, позивачем частково задоволено вимоги за кредитним договором № 081010-КЛВ від 08.10.2010 шляхом набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, які знаходяться за адресою: м. Суми, вул. Комарова, буд. 2а в порядку статті 37 Закону України «Про іпотеку».

При цьому, у випадку забезпечення виконання основного зобов`язання декількома способами, основне зобов`язання не припиняється у разі, якщо реалізація іпотекодержателем своїх прав на звернення стягнення на предмет іпотеки не потягла повного задоволення його вимог (вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17).

Отже, для вирішення первісного позову у цій справі № 920/857/20 суду, серед іншого слід встановити як те, чи було частково задоволено вимоги позивача за кредитним договором № 081010-КВЛ від 08.10.2020 за рахунок іпотечного майна, так і розмір на який такі вимоги задоволені.

Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі (ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»).

Колегія суддів вважає обґрунтованими твердження позивача про презумпцію правомірності реєстраційних дій і достовірних відомостей про державну реєстрацію прав, визначену п. 1 ч. 1 ст. 2, абз. 1 ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державне реєстрацію прав на нерухоме тайно та їх обтяжень» та презумпцію правомірності правочину, визначену приписами ст. 204 ЦК України та, з огляду на вказане, зазначає про те, що до набрання законної сили судовим рішенням, яким задоволені позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, відповідний правочин є дійсним та таким, що породжує правові наслідки.

Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 910/2650/19 де судом касаційної інстанції зроблено висновок про те, що посилання суду на те, що у іншій справі встановлюється дійсність правочину, який є доказом у даній справі, не свідчить про неможливість розгляду справи, зважаючи на презумпцію правомірності правочину, визначену приписами ст. 204 ЦК України.

Колегія суддів зауважує учасникам судового процесу на тому, що, у випадку скасування рішення про державну реєстрацію за Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Суми, вул. Комарова, буд. 2а, проведену 02.02.2021 реєстратором Виконавчого комітету Путивльської міської ради Анохіним С.В. в судовому порядку, сторони не будуть позбавлені права звернутися до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Як встановлено вище, підставою для зупинення провадження у справі на підставі ч. 5 ст. 227 ГПК України є не лише пов`язаність справ, а і об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом яка полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 920/63/23, господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті даної справи № 920/857/20.

Також колегія суддів зауважує і на наступному.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Наведеного судом першої інстанції враховано не було, тому, зупинивши провадження в даній справі, суд порушив право учасників справи на розгляд справи упродовж розумного строку.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає помилковою позицію суду першої інстанції щодо наявності підстав для зупинення провадження у цій справі № 920/857/20 до набрання законної сили рішенням Господарського суду Сумської області у справі № 920/63/23.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

За приписами ч. 3 ст. 271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 277 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореної ухвали судом першої інстанції мале місце неправильне застосування норм процесуального права, а відтак, ухвала Господарського суду Сумської області від 30.01.2023 у справі № 920/857/20 підлягає скасуванню із направленням справи до місцевого суду для подальшого розгляду.

Враховуючи вимоги, які викладені в апеляційній скарзі, апеляційна Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» підлягає задоволенню.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на ухвалу Господарського суду Сумської області від 30.01.2023 у справі № 920/857/20 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 30.01.2023 у справі № 920/857/20 скасувати.

3. Справу № 920/857/20 передати на розгляд до Господарського суду Сумської області.

4. Повернути до Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/857/20.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Є.Ю. Шаптала

А.І. Тищенко