ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2023м. ДніпроСправа № 904/4960/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф., розглянув спір

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз", м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 248 795,64 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 248 795,64 грн., що складають заборгованість за договором розподілу природного газу, укладеного шляхом підписання заяви-приєднання № 094214296LAP016 від 01.01.2016.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання № 094214296LAP016 від 01.01.2016, в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги з розподілу природного газу.

У відзиві на позов відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог та вказує про те, що з моменту вторгнення Російської Федерації на територію України та початком дії воєнного стану регіональна філія не мала можливості підтвердити отримання відповідних послуг від підрозділів, які знаходились на окупованих територіях; не мала можливості погодити акти наданих послуг в редакції АТ Запоріжгаз. Не мала можливості розрахуватись за ті підрозділи, які знаходяться на окупованій території. Оскільки всі понесені витрати необхідно віднести на відповідні структурні підрозділи, а віднести немає можливості у зв`язку із тим, що підрозділи знаходяться в окупації і невідомо чи збережені об`єкти газоспоживання.

Відповідач вказує про те, що листами від 15.04.2022, 16.05.2022 Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" про зупинення з 01.04.2022 нарахування плати за розподіл природного газу за підрозділи, які не мають можливості підтвердити факт отримання послуг у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин.

Посилаючись на п. 10.2 спірного договору, відповідач вказує про те, що строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

Відповідач вважає, що оскільки м. Бердянськ, м. Пологи, м. Пришиб, м. Василівка Запорізької області, з 27.02.2022 входить до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 із змінами та наказом від 25.04.2022 № 75, вимоги позивача в даному випадку є недоведеними належними та допустимими доказами, а саме що в період з березня 2022 року по липень 2022 року було надано послуги з розподілу природного газу на окупованих територіях, а саме: м. Бердянськ, м. Пологи, м. Пришиб, м. Василівка Запорізької області.

Крім того, відзив на позовну заяву містить клопотання відповідача про поновлення строку для його надання, мотивоване тим, що АТ "Укрзалізниця" знаходиться в стані простою, вказана обставина вплинула на пропуск строку для подачі відзиву на позов.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд враховує таке.

Згідно з статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Обставини, викладені відповідачем в клопотанні про поновлення строку подачі відзиву на позов, господарський суд визнає поважними та вважає можливим його поновити.

В письмових поясненнях позивач вказує про те, що не погоджується з наведеними в відзиві на позовну заяву доводами з огляду на наступне.

Форм-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено факт настання таких обставин, а саме їх здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

Проте, позивач стверджує, що відповідачем не надано ні сертифікату, ні будь-яких інших доказів на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку неможливості виконання своїх зобов`язань з оплати заборгованості за спірним договором.

Таким чином, лист АТ Запоріжгаз від 20.05.2022 № 690-Сл-5565-0522, на який посилається відповідач, не є безумовною підставою, для невиконання зобов`язань за спірним Договором.

Позивач просить суд врахувати той факт, що Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" та його підрозділи безпосередньо розташовані на території м. Запоріжжя, в м. Пологи, м. Бердянську, м. Василівка та смт. Пришиб, при цьому, на виконання умов спірного договору, товариство надавало послуги з розподілу природного газу, а відповідач їх приймав.

Крім того, позивач вказує про те, що відповідач в письмовій формі вмотивовану відмову від підписання спірних актів наданих послуг АТ Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз не надав.

На думку позивача, оскільки АТ Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз працював та надав послуги, а відповідач їх приймав, тому сам лише факт не підписання актів наданих послуг не звільняє відповідача від оплати, та відсутні підстави для відстрочення виконання зобов`язань.

У запереченнях на пояснення відповідача вказує про те, що позивач в своєму листі від 20.05.2022 за № 690-Сл-5565-0522 АТ Запоріжгаз сам повідомив, що на період дії форс-мажорних обставин регіональна філія вправі відкласти виконання зобов`язань з оплати за надані послуги до закінчення строку дії таких обставин. При цьому, настання форс-мажорних обставин не має наслідком припинення нарахування плати у випадку належного виконання оскільки АТ Запоріжгаз зобов`язань, щодо розподілу природного газу.

Крім того, відповідач повторно наголошує на тому, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в період з березня 2022 року по липень 2022 року було надано послуги з розподілу природного газу на окупованих територіях, а саме: м. Бердянськ, м. Пологи, м. Пришиб, м. Василівка Запорізької області.

Ухвалою від 30.12.2022 позовну заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" залишено без руху у зв`язку з тим, що остання подана без додержання вимог, викладених у статтях 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

16.01.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2023 відкрито провадження у справі № 904/4960/22, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

20.03.2023 від відповідача через систему Електронний суд надійшло клопотання про долучення додаткових доказів.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення договору розподілу природного газу, строк дії договору, умови поставки газу, порядок та строк оплати за спожитий газ, наявність прострочки, періоди прострочки.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначає Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 30.09.2015 №2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем).

Відповідно до частини другої глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, в порядку, визначеному цим розділом.

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI цього Кодексу договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

01.01.2016 між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" (Оператор ГРМ) та Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (Споживач) укладено договір розподілу природного газу для споживачів, що не є побутовими № 094214296LAP016, шляхом підписання заяви-приєднання.

З огляду на наявний у матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з надання послуг.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 Цивільного кодексу України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 Цивільного кодексу України).

За умовами типового договору розподілу природного газу:

-оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором (п. 2.1);

-обов`язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ (п. 2.2.);

- споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи за умови включення його до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у періоді фактичного відбору/споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується оператором газотранспортної системи до початку такого періоду. Наявність підтвердженого обсягу природного газу Споживача (його постачальника) доводиться до відома Оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку Оператором ГТС, а до відома Споживача - його постачальником (п.3.1);

-облік (у т.ч. приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 5.1.);

-визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором (п. 5.2.);

-порядок визначення об`єму розподіленого Споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього Договору (п. 5.4.);

Постановою НКРЕКП №2080 від 07.10.19 внесено зміни до Кодексу ГРМ (та до договору відповідно), згідно яких з 01.01.20 запроваджується новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік:

-оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1);

-тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу. (п. 6.2);

-величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (п. 6.3);

-розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 6.4);

-у випадку якщо Споживач, що не є побутовим, в установленому Кодексом ГРМ порядку самостійно здійснив замовлення величини річної потужності по всіх його об`єктах (об`єкту) в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік та фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний з моменту перевищення фактичного обсягу над заявленим здійснювати оплату вартості перевищення річної замовленої потужності, велична якої визначається за формулою: Вм = к х Т х

За підсумками місяця, за умови перевищення фактичного обсягу використання потужності над обсягом замовленої Споживачем річної потужності, Оператор ГРМ до 12 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг розподілу, здійснює нарахування вартості перевищення та разом із рахунком про сплату вартості перевищення (або в рахунку) надає Споживачеві, що не є побутовим, звіт про фактичне використання потужності та розрахунок вартості перевищення річної замовленої потужності.

Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний здійснити оплату величини вартості перевищення річної замовленої потужності протягом 10 робочих днів з дня надання Оператором ГРМ рахунку на оплату.

Розбіжності щодо вартості перевищення річної замовленої потужності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість перевищення річної замовленої потужності, яку Споживач зобов`язаний сплатити у строк, визначений у цьому пункті, визначається за даними Оператора ГРМ (п. 6.5);

- оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (п. 6.6).

Як вбачається із матеріалів справи, річна замовлена потужність об`єкта споживача на 2022 рік визначена позивачем виходячи із фактичного обсягу споживання природного газу з жовтня 2020 по вересень 2021(газовий рік) відповідно до актів наданих послуг природного газу від 31.10.2020 № ЗП00027895, від 30.11.2020 № ЗП00028933, від 31.12.2020 № ЗП00030026, від 31.01.2021 № ЗП00031715, від 28.02.2021 № ЗП00032626, від 31.03.2021 № ЗП00034455, від 30.04.2021 № ЗП00035060, від 31.05.2021 № ЗП00037579, від 30.06.2021 № ЗП00038709, від 31.07.2021 № ЗП00039485, від 31.08.2021 № ЗП00040009, від 30.09.2021 № ЗП00042233, які підписані сторонами без зауважень.

В той час як акти наданих послуг: № ЗПЯ82008174 за червень 2022 року на суму 64 662,32 грн.; №ЗПЯ82009610 за липень 2022 року на суму 38 399,06 грн.; № ЗПЯ82010932 за серпень 2022 року на суму 38 259,79 грн.; № ЗПЯ82011816 за вересень 2022 року на суму 38 259,77 грн.; № ЗПЯ82012796 за жовтень 2022 року на суму 38 259,77 грн., та акти приймання-передачі природного газу: № ЗП00052087 за червень 2022 року; № ЗП00052890 за липень 2022 року; № ЗП00053559 за серпень 2022 року; № ЗП00055120 за вересень 2022 року; № ЗП00055786 за жовтень 2022 року підписані лише з боку Оператора ГРМ, проте останні разом з рахунками на оплату були надіслані позивачем на адресу відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи описами вкладення, накладними та фіскальними чеками.

Загальна сума актів наданих послуг за період з червня по жовтень 2022 складає 217840,71 гр.

Розмір плати за замовлену потужність розраховувалась індивідуально для кожного споживача. За основу розрахунку брався обсяг споживання газу за минулий газовий рік в період з початку жовтня до кінця вересня. Цей індивідуальний об`єкт використаного природного газу поділяється на 12 рівних частин та помножується на встановлений НКРЕКП для оператора ГРМ тариф на послуги з розподілу природного газу.

Величина річної замовленої потужності сумарно по об`єкту відповідача у газорозподільній зоні АТ Запоріжгаз на розрахунковий календарний 2022 рік становить 1637666,75 м3, таким чином розрахункова величина річної замовленої потужності по об`єктах відповідача на 2022 рік складає 136472,23 м3.

Крім того, позивач вказує про те, що із загального обсягу річної замовленої потужності відповідача були виключені обсяги відключених об`єктів відповідача від постачання природного газу, які розташовані на окупованих територіях, а саме: м. Бердянськ, м. Пологи, м. Василівка та с. Пришиб.

При цьому, позивачем враховано, що витрата газу відповідачем за період з жовтня 2020 року по вересень 2021 року складає 1637666,75 куб.м., а згідно з постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2749 на спірний період для АТ Запоріжгаз установлений тариф на послуги з розподілу природного газу у розмірі 0,92 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ).

Позивач зазначає, що відповідач не розрахувався за послуги з розподілу природного газу за період з червня 2022 року по жовтень 2022 року, що і стало причиною виникнення спору.

Відповідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на положення пункту 6.6 договору строк оплати послуг за спірний період, є таким, що настав.

Доказів оплати заборгованості у розмірі 217 840,71 грн. грн. відповідач на момент розгляду спору не надав, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги позивача в частині стягнення 30 954,93 грн. позивачем документально не підтверджені, а отже, у суду відсутні підстави для їх задоволення.

Посилання відповідача у відзиві на позов на платіжні документи, як на сплату, в тім числі спірної заборгованості, не приймаються судом до уваги, оскільки в призначенні платежу, вказаних документів містяться посилання на інші номери рахунків, та акти, які не є спірними.

Доказів того, що грошові кошти були сплачені за вказаними платіжними документами, зараховані в рахунок погашення спірної заборгованості чи її частини, відповідачем не надано.

Інші доводи відповідача викладені у відзиві на позов, господарським судом до уваги не приймаються з огляду на таке.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідачем зазначено, що відповідно до пункту 10.1 спірного Договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Посилаючись на лист АТ Запоріжгаз від 20.05.2022 відповідач вказує про те, що останній повідомив його про те, що зважаючи на засвідчення військової агресії Російською Федерацією проти України, як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Придніпровська залізниця вправі відкласти виконання зобов`язання з оплати наданих послуг з розподілу природного газу та виробничо-технологічних втрат за договором розподілу природного газу №094214296LAP016, до закінчення строку дії таких обставин.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на території України введено воєнний стан.

Листом від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану.

Згідно зі статтею 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до пункту 10.3 договору сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтвердні документи щодо їх настання відповідно до законодавства.

Засвідчення форс-мажорних обставин здійснюється у встановленому законодавством порядку (п. 10.4 договору).

З аналізу наведеного слідує, що на особу, яка порушила зобов`язання, покладається обов`язок доведення того, що відповідне порушення є наслідком дії певної непереборної сили, тобто, що непереборна сила не просто існує, а безпосередньо призводить до порушення стороною свого зобов`язання (необхідність існування причинно-наслідкового зв`язку між виникненням форс-мажорних обставин та неможливістю виконання стороною своїх зобов`язань).

Обґрунтовуючи неможливість виконання договірного зобов`язання щодо оплати товару, відповідач посилається на офіційний лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, відповідно до якого засвідчено форс-мажорні обставини: військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президент; підтверджено, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання яких форс-мажорних обставин.

Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні":

- Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно;

- форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Відповідно до частини 4 статті 263 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду Касаційного господарського суду від 01 червня 2021 року за № 910/9258/20 вказано, що у постановах Верховного Суду від 15 червня 2018 року зі справи N 915/531/17, від 26 травня 2020 рок зі справи N 918/289/19, від 17 грудня 2020 року зі справи N 913/785/17 викладено висновок щодо застосування статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", відповідно до якого: статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати; форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Отже, виходячи з наведених норм законодавства, висновків Верховного Суду, підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної торгово-промислової палати.

У матеріалах справи відсутній сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчують наявність форс-мажорних обставин, які впливають на виконання зобов`язань за договором.

За змістом листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року саме форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання зобов`язань у встановлений договором термін. Доказів, які б підтверджували наявність таких обставин саме для конкретного випадку виконання господарського зобов`язання суду не надані.

Крім того, твердження відповідача про те, що оскільки м. Бердянськ, м. Пологи, м. Пришиб, м. Василівка Запорізької області, з 27.02.2022 входить до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 із змінами та наказом від 25.04.2022 № 75, вимоги позивача в даному випадку є недоведеними належними та допустимими доказами, а саме що в період з березня 2022 року по липень 2022 року було надано послуги з розподілу природного газу на окупованих територіях, а саме: м. Бердянськ, м. Пологи, м. Пришиб, м. Василівка Запорізької області, є безпідставними, оскільки звертаючись з даним позовом позивачем під час виставлення рахунку на оплату річної замовленої потужності були враховані відключення об`єктів відповідача від постачання природного газу, які розташовані на окупованих територіях, а саме: м. Бердянськ, м. Пологи, м. Василівка та с. Пришиб.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що інші доводи, міркування учасників процесу, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська,5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7, ) 217 840,71 грн. основного боргу, 3 267,61 грн. - судового збору.

В решті заявлених позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 10.04.2023.

Суддя І.Ф. Мельниченко