ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"03" квітня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/506/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Рога Н.В., розглянув заяву Державного підприємства «Служба автомобільних доріг» (вх.№2-438/23 від 31.03.2023р.) про вжиття заходів забезпечення позову у справі №916/506/23

За позовом: Державного підприємства «Служба автомобільних доріг» (65031, м. Одеса, вул. М.Грушевського, буд.49, , електронна адреса: )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА» (67600, Одеська обл., м. Біляївка, вул. Заводська, буд.26, )

про стягнення

ВСТАНОВИВ:

Позивач Державне підприємство (далі ДП) «Служба автомобільних доріг», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА» про стягнення попередньої оплати у розмірі 27 095 865 грн 04 коп.

Ухвалою суду від 13.02.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/506/23, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.03.2023р. Ухвалою суду від 07.03.2023р. відкладено підготовче засідання на 30.03.2023р. Ухвалою суду від 30.03.2023р. відкладено підготовче засідання на 20.04.2023р.

31 березня 2023р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява ДП «Служба автомобільних доріг» (вх.№2-438/23 від 31.03.2023р.) про вжиття заходів забезпечення позову у справі №916/506/23, відповідно до якої позивач просить накласти арешт на грошові кошти ТОВ «СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА» у розмірі ціни позову 27 095 865 грн 04 коп. та судового збору 406 437 грн 98 коп., які знаходяться на банківських рахунках відповідача , у тому числі на рахунку № НОМЕР_1 в Державній казначейській службі України у місті Київ.

В якості обґрунтування заяви позивач зазначає, що ДП «Служба автомобільних доріг» є не єдиним кредитором відповідача та ТОВ «СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА» є відповідачем у справі №916/3688/22 про стягнення грошових коштів у розмірі 782 682 грн 23 коп. та у справі №916/1141/23 про стягнення грошових коштів у розмірі 688 681 грн 17 коп.

Таким чином, на думку позивача, наявність судових справ майнового характеру на значну грошову суму, де ТОВ «СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА» є відповідачем, дає підстави вважати, що при задоволенні позовних вимог у зазначених судових справах, можуть виникнути обставини, які істотно ускладнять виконання судового рішення у даній справі у разі задоволення позовних вимог позивача.

В якості нормативного обґрунтування позивач посилається на положення ст.ст.136, 137, 138, 139 ГПК України.

Розглянув матеріали справи, заяву ДП «Служба автомобільних доріг» про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову є правом, а не обов`язком суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Виходячи з загальних положень законодавства, суд вважає за необхідне зауважити, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання стосовно необхідності у забезпеченні позову, суд виходить з того, що адекватність заходу до забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з розміром грошових коштів, на які вимагається накладення арешту, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, достатньо обґрунтованою підставою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому, суд ще раз зазначає, що достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.09.2021р. у справі №904/5108/20, від 13.08.2021р. у справі №904/4982/21.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому, обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Згідно тексту позовної заяви, предметом позову у даній справі є стягнення попередньої оплати у розмірі 27 095 865 грн 04 коп., здійсненої позивачем на виконання Договору підряду №28К/21 від 10.11.2021р.

Позивач у заяві про вжиття заходів забезпечення позову просить суд у якості забезпечення позову накласти арешт на грошові кошти у розмірі ціни позову 27 095 865 грн 04 коп. та судового збору 406 437 грн 98 коп.

Між тим, клопотання позивача про забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях заявника щодо можливого утруднення виконання рішення суду у даній справі, що може настати у зв`язку із розглядом Господарським судом Одеської області справ №916/3688/22 та №916/1141/23, в яких ТОВ «СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА» є відповідачем.

Однак, суд вважає, що наявність судових проваджень у справах №916/3688/22 та №916/1141/23, в яких ТОВ «СТРОЙСПЕЦТЕХНИКА» є відповідачем, прямо не свідчить про неможливість або утруднення виконання рішення суду у даній справі в майбутньому.

Крім того, позивачем не надано суду жодних доказів, з якими діюче законодавство пов`язує необхідність застосування заходів щодо забезпечення позову та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, в разі невжиття таких заходів.

На підставі зазначеного, суд вважає, що позивачем не доведено наявності існування обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі прийняття судом рішення про задоволення або часткове задоволення позову позивача.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ДП «Служба автомобільних доріг» (вх.№2-438/23 від 31.03.2023р.) про вжиття заходів забезпечення позову у справі №916/506/23.

Керуючись ст. ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Державного підприємства «Служба автомобільних доріг» (вх.№2-438/23 від 31.03.2023р.) про вжиття заходів забезпечення позову у справі №916/506/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя Н.В. Рога