ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/29/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Русецька Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика"Сімі"

до ОСОБА_1

про стягнення 3188 грн. 32 коп.

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "Сімі" звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 3188,32 грн., з яких: 1996,44 грн. боргу, 644,32 грн. пені, 248,10 грн. 18% річних, 299,46 грн. штрафу.

Ухвалою від 06.02.2023р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначив на 07.03.2023.

06.03.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "Сімі" надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (а.с.50-52).

Ухвалою суду від 07.03.2023р. розгляд справи відкладено на 06.04.2023р.

В судовому засіданні 06.04.2023р. судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторонами було укладено договір купівлі-продажу № 943/21 від 28 серпня 2021р., на виконання умов якого позивач здійснював поставку товарів партіями, а відповідач здійснив частковий розрахунок за отриманий товар, в зв`язку з чим розмір заборгованості склав 1996,44 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем не оплачено товар за видатковими накладними №2653 від 14.02.2022 р. на суму 1693,62 грн. та №2654 від 14.02.2022р. на суму 302,82 грн.

За несвоєчасне виконання зобов`язання позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню, згідно п. 4.1. договору в розмірі 644,32 грн., 18% річних від суми боргу, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України і п.4.2. договору в розмірі 248,10 грн., а також штраф, відповідно до п. 4.3 договору (15% від простроченої суми, за порушення термінів оплати більше ніж на 60 календарних днів), у розмірі 299,46 грн.

Представники сторін в засідання суду не з`явилися.

Позивач у клопотанні від 06.03.2023р. просив розглядати справу за відсутності його представника (а.с.50-51).

Відповідач, в порядку ст.ст. 165, 251 ГПК України, не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, доводи позивача не спростував, свого представника у судове засідання не направив.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 09.01.2023р. та ухвала від 09.02.2023р. про відкладення розгляду справи, які направлялись на адресу відповідача, вказану у листі відділу "Центр надання адміністративних послуг" Брусилівської селищної ради, повернулись неврученими з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.47-49, 56-58).

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи вищевикладені обставини та те, що поштова кореспонденція направлялась відповідачу за адресою його реєстрації, суд вважає, що ним вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та забезпечення явки представника останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист прав та інтересів відповідача.

Також суд враховує, що саме відповідач наділений правом отримувати вчасно адресовану йому поштову кореспонденцію та несе відповідні ризики неналежної реалізації цього права та не повідомлення про зміну свого місцезнаходження, якщо таке має місце.

Відповідно до ч.9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що явка сторін в судове засідання не визнавалась обов`язковою, суд розглянув справу за відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

28.08.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "Сімі" (продавець) та Фізичною особою-підприємцем Петрушенк Ігорем Анатолійовичем (покупець) було укладено договір купівлі-продажу №943/21, згідно п.1.1 договору продавець зобов`язується передати у власність, а покупець прийняти та оплатити товари, асортимент, кількість, ціна, а також інші характеристики яких вказані в рахунках-фактурах, податкових, видаткових накладних, надалі за текстом договору - товари (а.с.9-11).

Відповідно до п.3.2 договору ціна договору складається із загальної вартості товарів, що передані у власність покупця за видатковими накладними, якими оформлюється кожна партія товару отриманого покупцем від продавця протягом дії цього договору.

Згідно п.3.3 договору оплата покупцем кожної партії товару може проводитися наступному порядку:

за кожну отриману партію товару протягом 14 календарних днів від дня поставки товару (дати видаткової накладної) або

на умовах передоплати у розмірі 100 (ста) відсотків на підставі рахунку-фактури, який дійсний 2 (два) календарних дні.

Згідно п.4.1 договору у випадку несвоєчасної оплати відповідної партії товару, покупець зобов`язаний сплатити на користь продавця заборгованість з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, та пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми несплаченого товару за кожен день прострочення. Нарахування пені, передбаченої цим пунктом договору, припиняється через 3 (три) роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За умовами п.4.2 договору окрім сплати пені, передбаченої п.4.1. договору, покупець відшкодовує продавцю 18% процентів річних від простроченої суми, розмір яких встановлено за домовленістю сторін на підставі з ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України. Нарахування процентів річних, передбачених цим пунктом договору, припиняється через 3 (три) роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 4.3 договору сторони погодили, що у випадку прострочення терміну оплати, передбаченого п.3.3 договору, на 30 календарних днів, покупець зобов`язаний сплатити продавцю штраф у розмірі 10% від простроченої суми. У випадку прострочення терміну оплати, передбаченого п.3.3 договору, на 60 календарних днів, покупець зобов`язаний додатково сплатити продавцю штраф у розмірі 15% від простроченої суми.

Додатковою угодою до договору від 28.08.2021р. сторони визначили особу, яку покупець уповноважує на отримання товарно-матеріальних цінностей (а.с.12).

Позивач на підставі видаткових накладних поставив відповідачу товару на загальну суму 1996,44 грн., а саме: №2653 від 14.02.2022 р. на суму 1693,62 грн., №2654 від 14.02.2022р. на суму 302,82 грн. (а.с.13, 14).

Відповідач розрахунки за отриманий товар не провів.

За вказаних обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "Сімі" звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 3188,32 грн., з яких: 1996,44 грн. боргу, 644,32 грн. пені за період з 01.03.2022р. по 07.11.2022р., 248,10 грн. 18% річних за період з 01.03.2022р. по 07.11.2022р., 299,46 грн. штрафу.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань фізична особа-підприємець Петрушенко Ігор Анатолійовича (РНОКПП НОМЕР_1 ) припинив свою підприємницьку діяльність 11.07.2022р. за власним рішенням.

При розгляді даної справи судом враховано висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019р. у справі №910/8729/18, згідно з яким за змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року №755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП її зобов`язання не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли правовідносини з поставки товару на підставі договору купівлі-продажу №943/21 від 28.08.2021 (а.с. 9-11).

Частинами 1, 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно видаткових накладних 14.02.2022р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1996,44 грн. (а.с.13, 14).

Відповідач попередню оплату товару не здійснював, а тому згідно п.3.3 договору до розрахунків сторін застосовується умова щодо проведення оплати товару протягом 14 календарних днів від дня поставки товару (дати видаткової накладної).

Розрахунок за отриманий товар протягом встановленого договором строку відповідач не здійснив, в результаті чого у нього виникла заборгованість, яка на день розгляду справи становить 1996,44 грн.

Враховуючи, що тягар доказування виконання зобов`язання в частині сплати коштів за отриманий товар покладено на відповідача, однак останній не скористався правом подачі відзиву на спростування доводів позивача, не надав суду доказів погашення боргу в повному обсязі, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 1996,44 грн. вартості поставленого товару та задовольняє їх в повному обсязі.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 248,10 грн. 18% річних за період з 01.03.2022р. по 07.11.2022р., суд зазначає наступне.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже вказувалося, п.4.2 договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати товару покупець відшкодовує продавцю 18% процентів річних від простроченої суми, розмір яких встановлено за домовленістю сторін на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.5), суд встановив, що він є законним та обґрунтованим, таким, що відповідає нормам законодавства та умовам договору, а тому нарахована позивачем сума відсотків річних у розмірі 248,10 грн. підлягає стягненню в повному обсязі.

Також позивач нарахував до стягнення з відповідача 644,32 грн. пені за період з 01.03.2022р. по 07.11.2022р. та 299,46 грн. 15% штрафу.

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, сплату неустойки.

Частинами 1, 2, 3 ст.549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.1 договору сторони визначили, що у випадку несвоєчасної оплати відповідної партії товару, покупець зобов`язаний сплатити на користь продавця пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми несплаченого товару за кожен день прострочення. Нарахування пені, передбаченої цим пунктом договору, припиняється через 3 (три) роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що при здійсненні обчислень позивачем допущено арифметичні помилки, оскільки розмір пені за період з 01.03.2022р. по 07.11.2022р. на суму боргу 1996,44 грн. становить 534,94 грн. і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача.

В стягненні 109,38 грн. пені суд відмовляє, у зв`язку з безпідставністю їх нарахування.

Нарахування 15% штрафу від суми заборгованості здійснено відповідачем правомірно та у відповідності з нормами законодавства та умовами договору, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 299,46 грн. штрафу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 3078,94 грн., з яких: 1996,44 грн. боргу, 534,94 грн. пені, 248,10 грн. 18% річних, 299,46 грн. штрафу.

В стягненні 109,38 грн. пені суд відмовляє.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог, у відповідності до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір в сумі 2395,89 грн. покладається на відповідача.

Згідно ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач просить стягнути з відповідача 1300,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесення таких витрат позивач з позовною заявою надав суду копії: договору про надання правової допомоги №07/11-2 від 07.11.2022р., підписаного з Адвокатським об`єднанням "Адвокатська фірма "Едвайс", додатку №1 до договору, акту приймання-передачі наданих послуг від 10.11.2022р., свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №000802 від 16.12.2019р., виданого на ім`я Пшенишної Вікторії Вікторівни, ордеру на надання правничої допомоги №1260142 від 07.11.2022р. (а.с.17-22).

Згідно п.1.2 договору про надання правової допомоги вартість послуг, що надаються адвокатським об`єднанням визначено сторонами в додатках до даного договору.

В додатку №1 до договору сторони погодили вартість наданих послуг: складання позовної заяви, розрахунок штрафних санкцій - 1000,00 грн.; виготовлення та засвідчення копій документів до підготовленої позовної заяви - 300,00 грн. (а.с.19).

В акті приймання-передачі наданих послуг вказано, що Адвокатським об`єднанням "Адвокатська фірма "Едвайс" надано наступні послуги: складання позовної заяви, розрахунок штрафних санкцій - 1000,00 грн.; виготовлення та засвідчення копій документів до підготовленої позовної заяви - 300,00 грн. (а.с.22).

Згідно ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Втім, якщо винагорода адвоката за послуги згідно з договором про надання правової допомоги була визначена сторонами у твердій (фіксованій) сумі, то вона за весь час дії договору не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

З огляду на приписи п.3 ч.4 ст.129 ГПК України та враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1255,40 грн., розрахованих виходячи із розміру правомірно заявлених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "Сімі" (08600 Київська обл., м.Васильків, вул.Володимирська, 92, ):

- 1996,44 грн. боргу;

- 534,94 грн. пені;

- 248,10 грн. 18% річних;

- 299,46 грн. штрафу;,

- 2395,89 грн. витрат по сплаті судового збору;,

- 1255,40 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 11.04.23

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1 - до справи

2,3 - сторонам (рек. з повід)