УХВАЛА

м. Київ

04.04.2023Справа № 910/19184/21
Суддя Мудрий С.М., розглянувши заяву Головного Управління державної казначейської служби України у м. Києві про зміну способу виконання судового рішення у справі

за позовом підприємства з іноземними інвестиціями "ВІП-РЕНТ"

до Голосіївського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Департаменту патрульної поліції, Управління Державної казначейської служби України у Голосіївському районі міста Києва

про стягнення 26 447, 06 грн

Представники учасників справи:

від заявника: не з`явилися

від позивача: Шульєва Тетяна Леонідівна - представник за довіреністю №53 від 16.12.2022

від відповідача-1: не з`явилися

від відповідача-2: не з`явилися

від відповідача-3: не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Підприємство з іноземними інвестиціями "ВІП-РЕНТ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Голосіївського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Департаменту патрульної поліції, управління Державної казначейської служби України у Голосіївському районі міста Києва, у якому просить суд стягнути з Державного бюджету України 26 447,06 грн, з яких 25 110,00 грн безпідставно отриманих коштів, 889,21 грн інфляційних втрат та 447,85 грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.02.2022 у справі №910/19184/21 (суддя Комарова О.С.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Підприємства з іноземними інвестиціями "ВІП-РЕНТ" (01601, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 4; ідентифікаційний код 25264533) 25 110,00 грн (двадцять п`ять тисяч сто десять гривень 00 коп) безпідставно отриманих коштів, 889,21 грн (вісімсот вісімдесят дев`ять гривень 21 коп) інфляційних втрат, 447,85 грн (чотириста сорок сім гривень 85 коп) 3% річних та 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп) судового збору.

04.07.2022 на виконання рішення суду видано наказ.

20.03.2023 до канцелярії суду від Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві надійшла заява про зміну способу виконання судового рішення в частині стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.03.2023 року визначено суддю Комарова О.С.

Розпорядженням керівника апарату №05-23/254/23 від 20.03.2023 року у зв`язку з відпусткою судді Комарової О.С., відповідно до п.4.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду міста Києва, затверджених рішенням зборів суддів від 14.09.2015 №17, призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи № 910/19184/21, зареєстрованих за вхідним №01-20/2085/23.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено Мудрого С.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 призначено розгляд заяви на 04.04.2023.

У судове засідання 04.04.2023 не з`явилися представники заявника та відповідачів, хоча про місце, дату та час засідання повідомлені належним чином.

Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що заява Головного Управління державної казначейської служби України у м. Києві про зміну способу виконання судового рішення не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України (далі- ГПК України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 331 ГПК України).

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що рішення в частині стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 25 110,00 грн підлягає виконанню, однак вимога щодо стягнення 889,21 грн інфляційних втрат та 447,85 грн трьох процентів річних не може бути виконана органами Казначейства, оскільки списання коштів державного бюджету і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюється органами Казначейсва з відповідного рахунка, на який такі кошти перераховані, але коштив у розмірі 1 337,06 грн (інфляційні втрати та три проценти річних) не надходили до Державного бюджету України, тому не підлягають стягненню в зазначений порядок.

Враховуючи наведене, заявник просить суд встановити Голосіївський відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) боржником щодо зобов`язання в сумі 889,21 грн інфляційних втрат та 447,85 грн трьох процентів річних.

Щодо встановлення вказаного вище способу виконання рішення заявник повідомляє, що стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за рахунок асигнувань Голосіївського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не матиме наслідком порушення прав та інтересів сторін, а навпаки, забезпечить виконання рішення суду.

У ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття "спосіб" і "порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України.

При цьому під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими; наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Під зміною порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом інших механізмів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання в порядку раніше встановленому.

Судом встановлено, що у поданій заяві фактично заявник просить суд змінити не спосіб, а порядок виконання рішення у даній справі шляхом стягнення інфляційних втрат в розмірі 889,21 грн та трьох процентів річних в розмірі 447,85 грн з Голосіївського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Згідно з ст. 25 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, яким визначено, що безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Зазначеним Порядком встанолено, що безспірне списання здійснюється шляхом: списання коштів державного та місцевих бюджетів за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету; списання коштів з рахунків боржника; списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам; списання коштів місцевих бюджетів для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам; списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Виконання рішення суду про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для виконання рішень суду, що гарантовані державою, відповідальним виконавцем якої він є.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що резолютивна частина рішення суду від 04.02.2022 про стягнення з Державного бюджету України на користь Підприємства з іноземними інвестиціями "ВІП-РЕНТ" 25 110, 00 грн безпідставно отриманих коштів, 889,21 грн інфляційних втрат, 447,85 грн 3% річних та 2 270,00 грн судового збору відповідає законодавству та може бути виконана шляхом дотриманням приписів Бюджетного кодексу України та відповідних підзаконних нормативно-правових актів.

В свою чергу вимога заявника щодо визначення Голосіївського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) боржником у наказі Господарського суду міста Києва є необґрунтованою та за своєї процесуальною природою пов`язана із заміною сторони виконавчого провадження, а тому не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 234, 235, 331 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Головного Управління державної казначейської служби України у м. Києві про зміну способу виконання судового рішення у справі №910/19184/21 відмовити.

2. Повідомити учасників справи, що відповідно до ст 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та може бути оскаржена.

Суддя С.М. Мудрий