РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.04.2023Справа № 910/1765/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал дистриб`юшин компані"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інком маркет"

про стягнення заборгованості в розмірі 43 017,78 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал дистриб`юшин компані» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком маркет» про стягнення заборгованості в розмірі 43 017,78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором поставки № 162 від 10.09.2021, в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2023 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/1765/23. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

15.02.2023 представником відповідача подано заяву про скасування ухвали про відкриття провадження у справі, у зв`язку зі частковою незгодою відповідача із сумою заборгованості.

06.03.2023 представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимоги.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши надану позивачем заяву про зменшення розміру позовних вимог, суд визнає її такою, що подана з дотриманням приписів чинного процесуального законодавства, зокрема положень ч. 5. ст. 46, ст. 170 ГПК України, тому, суд приймає до розгляду заяву позивача та визначає ціну позову з її урахуванням.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал дистриб`юшн компані» (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інком маркет» (далі - покупець, відповідач) укладено Договір поставки № 162 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного Договору. Покупець придбає товар виключно для комерційного використання та подальшої його реалізації суб`єктам господарювання роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання, громадянам та кінцевим споживачам.

Ціна, одиниця виміру кількості товару та загальна кількість товару зазначаються в накладних, що є невід`ємною частиною цього Договору. Сторони, підписуючи цей Договір, згодні з тим, що накладна виконує за умовами цього Договору функції специфікації і саме у накладній зазначаються кількість товару, ціна, та загальна сума партії товару, що постачається (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 2.2 Договору товар повинен відповідати вимогам ДОСТів, МРТУ та його якість повинна підтверджуватися сертифікатом якості та іншими документами у відповідності до чинного законодавства України.

Згідно з пунктами 3.1-3.3 Договору постачання товару здійснюється транспортом постачальника на склад покупця.

Одержання товару покупцем здійснюється на складі покупця.

Здача-прийом товару здійснюється уповноваженими представниками постачальника та покупця на складі покупця. Підтвердженням здачі-прийому товару є підписи уповноважених представників сторін на екземплярах накладних та довіреність на особу, яка уповноважена покупцем на підписання накладної. Після здачі-прийому товару ніякі претензії стосовно кількості товару постачальником не розглядаються.

У відповідності до п. 3.4 Договору постачальник при поставці відповідної партії товару передає покупцю наступну супровідну документацію: видаткова (товарна) накладна; посвідчення якості та/або сертифікат відповідності; товарно-транспортна накладна для алкогольної продукції, що вимагається відповідно до нормативно-правових актів України для роздрібної торгівлі.

Постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну за датою виникнення податкових зобов`язань, що визначається відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу.

Постачальник зобов`язаний зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування до податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни визначені п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, але в будь-якому випадку не пізніше 365 календарних днів з дати складання податкової накладної та/або розрахунку коригування. В такому випадку постачальник не вважається таким, що порушив свої зобов`язання зі складання податкової накладної та/або її реєстрації в Єдиному реєстрів податкових накладних.

Постачальник зобов`язаний надати покупцю податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої постачальником особи та зареєстровану в Єдиному реєстрів податкових накладних в строки, передбачені пунктом 3.4 цього Договору.

У випадку відсутності у покупця можливості отримання податкових накладних в електронному вигляді, постачальник не несе відповідальності за ненадання податкових накладних.

Згідно з п. 3.6 Договору право власності на поставлений товар переходить від постачальника до покупця після отримання товару, що підтверджується підписами уповноважених осіб у товарних накладних. Ризик випадкової загибелі чи пошкодження товару несе покупець з моменту отримання ним товару від постачальника.

За умовами п. 5.2 Договору остаточний термін оплати отриманої покупцем партії товару на банківський рахунок постачальника складає 30 календарних днів з моменту одержання товару покупцем за накладною

Даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 10.09.2023, а у частині розрахунків за поставлений товар - до моменту проведення остаточних розрахунків (п. 7.1 Договору).

На виконання умов договору, позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 37 540,20 грн., згідно видаткових накладних № 7864 від 11.02.2022 на суму 6 388,20 грн., № 7940 від 11.02.2022 на суму 4 998,66 грн., № 7862 від 11.02.2022 на суму 9 525,60 грн., № 11257 від 10.05.2022 на суму 8 685,36 грн., № 16260 від 21.06.2022 на суму 655,20 грн., № 16271 від 21.06.2022 на суму 714,60 грн., № 12291 від 21.05.2022 на суму 2 937,00 грн., № 12310 від 21.05.2022 на суму 1 257,18 грн., № 16205 від 20.06.2022 на суму 2 378,40 грн.

Як зазначає позивач, ТОВ «Інком маркет» в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, оплату отриманого товару у повному обсязі не здійснило, в зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 29 226,82 грн.

Також, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором в частині здійснення розрахунків, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 8 382,23 грн. пені, 554,62 грн. 3% річних та 4 354,11 грн. інфляційних втрат.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Укладений сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

На виконання умов Договору позивачем поставлено відповідачу товар згідно видаткових накладних № 7864 від 11.02.2022 на суму 6 388,20 грн., № 7940 від 11.02.2022 на суму 4 998,66 грн., № 7862 від 11.02.2022 на суму 9 525,60 грн., № 11257 від 10.05.2022 на суму 8 685,36 грн., № 16260 від 21.06.2022 на суму 655,20 грн., № 16271 від 21.06.2022 на суму 714,60 грн., № 12291 від 21.05.2022 на суму 2 937,00 грн., № 12310 від 21.05.2022 на суму 1 257,18 грн., № 16205 від 20.06.2022 на суму 2 378,40 грн., які підписані сторонами без заперечень та зауважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За умовами п. 5.2 Договору остаточний термін оплати отриманої покупцем партії товару на банківський рахунок постачальника складає 30 календарних днів з моменту одержання товару покупцем за накладною

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, обов`язку зі сплати вартості отриманого товару у повному обсязі відповідачем виконано не було, що відповідачем не спростовано.

Таким чином, відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, оплату отриманого товару не здійснив, у зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість за поставлений товар у розмірі 29 226,82 грн.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати, підтверджені матеріалами справи і не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 29 226,82 грн.

Також, у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором в частині здійснення розрахунків, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 8 382,23 грн. пені, 554,62 грн. 3% річних та 4 354,11 грн. інфляційних втрат.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статей 216, 218 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій в порядку, передбаченому законодавством та договором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Суд зазначає, що за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено пеню.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 8.1 Договору за порушення строків розрахунків, передбачених даним Договором, покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2% (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України) від суми заборгованості за кожний день прострочення розрахунків.

При цьому, згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відтак, здійснивши перерахунок заявленого до стягнення розміру пені, з урахуванням приписів ч. 6 ст. 232 ГК України, судом встановлено, що розмір пені становить 6 482,45 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення суми інфляційних втрат та 3% річних, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати в розмірі 4 354,11 грн. та 3% річних в розмірі 554,62 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволенням позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інком маркет» (02090, м. Київ, вул. Сосницька, 19, кв. 330; ідентифікаційний код: 37848498) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал дистриб`юшин компані» (03056, м. Київ, вул. Польова, 24; ідентифікаційний код: 44364729) заборгованість у розмірі 29 226 (двадцять дев`ять тисяч двісті двадцять шість) грн. 82 коп., пеню у розмірі 6 482 (шість тисяч чотириста вісімдесят дві) грн. 45 коп., 3% річних у розмірі 554 (п`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 62 коп., інфляційні втрати у розмірі 4 354 (чотири тисячі триста п`ятдесят чотири) грн. 11 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 564 (дві тисячі п`ятсот шістдесят чотири) грн. 07 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено: 10.04.2023

Суддя О.А. Грєхова