ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2023 Справа № 917/193/23
про стягнення 412 102,03 грн.

Суддя Ціленко В. А.
Секретар судового засідання Білоус О.В.

Справа розглядається в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін відповідно до ст. 247 Господарського процесуального кодексу України.
Суть спору: Стягується 317 972,00 грн. основної заборгованості, 9 539,16 грн. 3% річних та 84 590,87 грн. інфляційних витрат за порушення грошових зобов`язань згідно Договору № 224 про закупівлю робіт від 25.11.2020 року.
Відповідач не заперечує факт наявності заборгованості. При цьому просить суд відмовити у позові в частині накладення штрафних санкцій, які є суттєвим тягарем для підприємства, що забезпечує первинну медичну допомогу, а витрати на правничу допомогу взагалі є завищеними та необґрунтованими.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
Відповідно до Договору № 224 про закупівлю робіт від 25.11.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельна фірма "Престижсервіс", м. Світловодськ зобов`язалося за завданням Замовника виконати на свій ризик та своїми силами роботи по ремонту санвузлів, а Комунальне некомерційне медичне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" міста Кременчука прийняти та оплатити роботи на умовах укладеного Договору.
Позивач посилається на те, що виконав свої зобов`язання у повному обсязі разом з тим Відповідач не сплатив погоджену вартість робіт у обумовлений сторонами строк, тому просить суд стягнути 317 972,00 грн. боргу та додаткові нарахування за порушення грошових зобов`язань у вигляді річних та інфляційних нарахувань у примусовому порядку.
При прийнятті рішення судом враховані наступні обставини.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються договором підряду, відповідно до якого підрядник зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданнями другої сторони, а замовник - прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 Цивільного кодексу України).
За приписами ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, у встановлений строк, відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Судом береться до уваги, що загальний порядок розрахунків в договорах підряду резюмує обов`язок замовника сплатити підрядникові за виконані роботи. Сторони самостійно визначають строки, умови платежів і розрахунки за виконані роботи та послуги за готовий об`єкт або шляхом проміжних платежів, а також аванси, строки і порядок підписання актів.
Відповідно до загального порядку розрахунків в договорах підряду, визначених ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Відповідно до п. 3.1. Договору Сторони визначили, що розрахунки за виконані роботи здійснюються шляхом перерахування коштів з рахунку Замовника на рахунок Підрядника протягом 10 робочих днів з дня підписання акту виконаних робіт.
Із наданих Позивачем доказів, відзиву Відповідача вбачається, що вартість виконаних робіт не сплачена взагалі.
На підставі викладеного слід вважати, що заборгованість у сумі 317 972,00 грн. доведена належними доказами.
Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що підтверджує правомірність нарахування на суму боргу 84 590,87 грн. інфляційних витрат та 9 539,16 грн. 3% річних.
Заперечення Відповідача судом не приймаються до уваги судом виходячи з наступного.
Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), якщо вона значно перевищує розмір збитків, з урахуваннями ступеня виконання грошових зобов`язань боржником, майнового стану сторін, інших інтересів. Як свідчать матеріали судової справи, не зважаючи на приписи обов`язковості оплати виконаних підрядних робіт, як то передбачено ст. 854 Цивільного кодексу України та п. 3.1. Договору Комунальне некомерційне медичне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" міста Кременчука взяті на себе грошові зобов`язання не виконало.
Відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила грошові зобов`язання звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається таким випадком відсутність у боржника необхідних коштів.
Також слід зауважити, що заявлені до стягнення 3% річних та інфляційні втрати є платою за час користування грошовими коштами і не є відповідальністю у розумінні вищевказаних норм.
Стосовно витрат на правничу допомогу понесені Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельна фірма "Престижсервіс", м. Світловодськ суд зазначає наступне.
Частиною 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося часткове або повне задоволення позову, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Враховуючи вищевикладене, виходячи із загальних засад господарського та цивільного законодавства, справедливості, розумності та добросовісності, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем до стягнення витрати на правничу допомогу складають 4% від заявленої ціни позову, обґрунтовані Договором про надання правової допомоги від 09.01.2023 року та Додаткової угоди № 1 від 13.01.2023 року з визначеною вартістю однією години роботи, Переліком наданих послуг від 26.01.2023 року, платіжною інструкцією від 23.01.2023 року на суму 20 000,00 грн. на оплату послуг, що кореспондується з ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.
Судові витрати на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
В И Р І Ш И В :
1. Позовну заяву задовольнити.
3. Видати накази після набрання даним рішенням законної сили.
Повний текст рішення складено 11.04.2023 р.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.А. Ціленко