ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2023 р. Справа №914/394/22

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Зварич О.В.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Яремко О.А.

явка представників сторін:

від позивача Олійник О.О. адвокат ( довіреність за № 01Др-214-1222 від 29.12.2022)

від відповідача Дмуховський С.М. керівник (розпорядження за № 25-п від 16.12.2015)

розглянув апеляційну скаргу акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз б/н від 05.12.2022

на рішення Господарського суду Львівської області від 27.10.2022 суддя: Фартушок Т.Б., м. Львів, повний текст рішення складено 07.11.2022

за позовом акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз, м.Львів

до відповідача комунального підприємства Червоноградтеплокомуненерго, Львівська область, Червоноградський район, м.Червоноград

про стягнення 4 845 489,76 грн.

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

14.02.2022 в Господарський суд Львівської області звернулось акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Львівгаз (надалі АТ «ОГС «Львівгаз») до відповідача комунального підприємства Червоноградтеплокомуненерго(надалі КП Червоноградтеплокомуненерго) про стягнення 4 845 489,76 грн., з яких 4 689 631,65 грн. заборгованість за розподіл природного газу, 119 336,00 грн. пеня, 36 522,11 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач належним чином не виконав умови договору (укладений шляхом підписання споживачем заяви-приєднання №09420NQU6WGT016 від 01.01.2016) розподілу природного газу щодо оплати цих послуг за період з жовтня по грудень 2021 року.

Правовими підставами позову зазначає ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 230, 231 Господарського кодексу України та ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.10.2022 закрито провадження в справі в частині стягнення з КП «Червоноградтеплокомуненерго» на користь АТ «ОГС «Львівгаз» 2 564 472,61 грн. суми основного боргу на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України в зв`язку з відсутністю предмета спору після відкриття провадження у справі, оскільки сума основного боргу (в розмірі 2 564 472,61 грн.) існувала на час відкриття провадження, але сторонами (зокрема в судовому засіданні 27.10.2022) в порядку ч. 1 ст. 75 ГПК України визнано відсутність суми основного боргу (в розмірі 2 564 472,61) з оплати послуг розподілу природного газу за договором.

В решті позову щодо стягнення 2 281 017,15 грн. (2 125 159,04 грн. основного боргу, 119 336,00 грн. пені та 36 522,11 грн. інфляційних втрат) відмовлено.

Щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 2 125 159,04 грн., рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що після подання позову, але до моменту відкриття провадження в справі, відповідач сплатив 2 125 159,04 грн., що підтверджується платіжним дорученням за № 95 від 14.02.2022.

Місцевим господарським судом враховано положення абзацу 2 ч.1 ст.7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» за змістом яких заборгованість за послуги з розподілу та транспортування природного газу за період з 1 червня 2021 року до 1 липня 2022 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються.

Оскільки позивачем було заявлено до стягнення заборгованість теплопостачальної організації (КП «Червоноградтеплокомуненерго») за послуги з розподілу природного газу за період з жовтня по грудень 2021 року, тому місцевий господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 119 336,00 грн. пені та 36 522,11 грн. інфляційних втрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 2 125 159,04 грн., пені в розмірі 119 336,00 грн. та інфляційних втрат в розмірі 36 522,11 грн.

В цій частині прийняти нове рішення, яким закрити провадження в справі в частині стягнення основного боргу в сумі 2 125 159,04 грн. та задоволити позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 119 336,00 грн. та інфляційних втрат в розмірі 36 522,11 грн., в зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що:

-суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 2 125 159,04 грн. у зв`язку з погашенням відповідачем до моменту відкриття провадження в справі вказаної суми.

Апелянт зазначає, що основний борг в сумі 2 125 159,04 грн. був погашений після звернення позивача до суду з цим позовом, а тому провадження в частині стягнення основного боргу в сумі 2 125 159,04 грн. підлягало закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Узагальнені доводи та заперечення відповідача

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач погодився з висновками місцевого господарського суду, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення місцевого господарського суду без змін.

В обгрунтування відзиву на апеляційну скаргу зазначає, що підприємство платіжними дорученнями №59 від 04 листопада 2021 року на суму 1 821 733,04 грн. поточна оплата за послуги з розподілу за жовтень 2021 р.; №72 від 01 грудня 2021 року на суму 1 821 733,06 грн. поточна оплата за послуги з розподілу за листопад 2021 року; № 81 від 20 грудня 2021 року на суму 1 787 737,41 грн. поточна оплата за послуги з розподілу за грудень 2021 року; №61 від 01 квітня 2022 року було оплачено залишок заборгованості у розмірі 33 995,57 грн. здійснило оплату щомісячного нарахування за послугу з розподілу природного газу на загальну суму 5 465 199,08 грн.

У судове засідання 29.03.2023 з`явилися представники позивача та відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задоволити, а рішення місцевого господарського суду скасувати. Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши доводи і заперечення, наведені в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої підлягає залишенню без змін.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин вбачається

Відповідно до статті 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (пункти 3,4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем).

Згідно з пунктом 6.7 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498, у разі виникнення у споживача заборгованості за цим договором сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. У разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення. Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від виконання поточних зобов`язань за цим договором.

01.01.2016 між АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (оператор ГРМ) та КП «Червоноградтеплокомуненерго» (споживач) укладено договір розподілу природного газу №09420NQU6WGT016 шляхом підписання споживачем заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу від 01.01.2016 №09420NQU6WGT016 на умовах Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 (надалі-договір), за умовами якого Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

На виконання п. 6.8 договору протягом періоду з жовтня по грудень 2021 включно позивач надав відповідачу послуги розподілу природного газу за договором на суму 5 465 199,08 грн., що підтверджується актами наданих послуг за жовтень від 31.10.2021 № ЛВЯ81121272 на суму 1 821 733,00 грн., за листопад від 30.11.2021 №ЛВЯ81132950 на суму 1 821 733,06грн. та за грудень від 31.12.2021 №ЛВЯ81142452 на суму 1 821 733,02грн.

Акти підписано повноважними представниками, їх підписи завірено відтисками печаток юридичних осіб сторін договору.

Відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконано, впродовж періоду з жовтня 2021 року по лютий 2022 року сплачено на користь позивача 14 843 294,75 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень з призначенням платежів - погашення заборгованості з розподілу природнього газу, а саме від 27.10.2021 №54 на суму 1 821 733,08 грн.; від 27.10.2021 № 55 на суму 1 821 733,06 грн.; від 27.10.2021 №56 на суму 1 821 733,02 грн.; від 27.10.2021 № 57 на суму 534 800,94 грн.; від 04.11.2021 № 58 на суму 1 286 932,10 грн.; від 04.11.2021 № 59 на суму 1821733,04 грн.; від 01.12.2021 № 72 на суму 1 821 733,06 грн.; від 20.12.2021 № 81 на суму 1 787 737,41 грн.; від 14.02.2022 № 95 на суму 2 125 159,04 грн.

26 жовтня 2021 року між КП «Червоноградтеплокомуненерго» та АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» укладено договір реструктуризації заборгованості №26/10-01, з якого вбачається, що станом на 30.09.2021 у позивача існувала заборгованість перед відповідачем за договором розподілу в сумі 11 942 568,18 грн.

На виконання договору реструктуризації заборгованості, за період з листопада 2021 року по квітень 2022 року, відповідачем сплачено на користь позивача грошові кошти, що підтверджується наявними в справі копіями платіжних доручень з призначенням платежів погашення заборгованості за послуги розподілу природного газу згідно договору про реструктуризацію заборгованості, а саме від 30.03.2022 №50 на суму 55 424,24 грн.; від 30.03.2022 №51 на суму 55 424,24 грн.; від 30.03.2022 №52 на суму 55 424,24 грн.; від 30.03.2022 №53 на суму 55 424,24 грн.; від 30.03.2022 №54 на суму 55 424,24 грн.; від 01.04.2022 №61 на суму 1 034 313,68 грн.; від 20.04.2022 №181 на суму 55 424,24 грн.

Актом звіряння розрахунків за період 2021 року підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем за договором станом на 31.12.2021 на суму 4 689 631,65 грн. Акт підписано повноважними представниками, їх підписи завірено відтисками печаток юридичних осіб сторін договору.

З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача 4 689 631,65 грн. (2 125 159,04 грн. + 2 564 472,61 грн.) суми основного боргу з оплати наданих послуг з розподілу природного газу за період з жовтня по грудень 2021 за договором на розподіл природного газу від 01.01.2016 №09420NQU6WGT016, а також 119 336,00 грн. пені, та 36 522,11 грн. інфляційних втрат за порушення порядку і строку здійснення оплати послуг за договором.

Апеляційним судом встановлено, що провадження в справі щодо стягнення з КП «Червоноградтеплокомуненерго» на користь АТ «ОГС «Львівгаз» 2 564 472,61 грн. суми основного боргу закрито на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України в зв`язку з відсутністю предмета спору після відкриття провадження у справі.

Сума основного боргу (в розмірі 2 564 472,61) існувала на час відкриття провадження, але сторонами (зокрема в судовому засіданні 27.10.2022) в порядку ч. 1 ст. 75 ГПК України визнано відсутність суми основного боргу (в розмірі 2 564 472,61) з оплати послуг розподілу природного газу за договором.

Доводи та вимоги апеляційної скарги стосуються лише відмови в задоволенні позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача 2 125 159,04 грн. основного боргу, 119 336,00 грн. пені та 36 522,11 грн. інфляційних втрат замість закриття провадження по справі.

Під час апеляційного перегляду даної справи, судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для виходу за межі доводів апеляційної скарги на підставі ч. 4 ст. 269 ГПК України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу місцевий господарський суд виходив з того, що після подання позову позивачем, але до моменту відкриття провадження в справі відповідач сплатив 2 125 159,04 грн., що підтверджується платіжним дорученням за № 95 від 14.02.2022. Проте, апелянт стверджує, що місцевий господарський суд повинен був закрити провадження в справі в цій частині.

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі (відкриття провадження в справі), то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.02.2022 позивач звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом, що підтверджується відміткою суду про отримання позовної заяви за № 438 від 14.02.2022 (т. 1 а.с. 1-51).

Також, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до платіжного доручення за № 95 від 14.02.2022 КП Червоноградтеплокомуненерго (відповідач) оплатило АТ Оператор газорозподільної системи Львівгаз (позивачу) 2 125 159,04 грн. (т. 1 а.с. 101).

Відповідно до ухвали Господарського суду Львівської області від 15.02.2022 (т. 1 а.с. 55-56) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Таким чином, предмет спору (в частині стягнення з відповідача на користь позивача 2 125 159,04 грн.) був відсутній до порушення провадження у справі (відкриття провадження в справі), а саме до 15.02.2022. Відтак зазначена обставина зумовлює відмову в позові, що і зроблено місцевим господарським судом.

З огляду на викладене доводи апеляційної скарги про закриття провадження в справі в цій частині не знайшли свого підтвердження.

До питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення пені та інфляційних втрат з відповідача, у зв`язку з несвоєчасною оплатою отриманого природного газу.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 526 ЦК України, яка кореспондується з частиною першою статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

30.11.2016 набрав чинності Закону № 1730-VIII, який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до приписів статті 1 Закону № 1730-VIII заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно зі статтею 2 Закону № 1730-VIII дія останнього поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Судами встановлено, що відповідач здійснює діяльність з виробництва теплової енергії, що споживається населенням, релігійними організаціями, національними творчими спілками та їх регіональними осередками, тобто в розумінні Закону № 1730-VIII є теплопостачальною та теплогенеруючою організацією.

За приписами частини першої статті 5 Закону № 1730-VIII реструктуризації підлягають кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 1 червня 2021 року для виробництва теплової та електричної енергії (у тому числі за договорами купівлі-продажу природного газу для власних потреб, що був використаний виключно для виробництва теплової та електричної енергії), надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, а також заборгованість за послуги з розподілу і транспортування природного газу та кредиторська заборгованість теплопостачальних організацій перед теплогенеруючими організаціями за теплову енергію,отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг споживачам, які утворилися станом на 1 червня 2021 року (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 1730-VIII визначено, що на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий до 1 червня 2021 року природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, отримані до 1 червня 2021 року для їх подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, погашену до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, а також на заборгованість, реструктуризовану відповідно до статті 5 цього Закону, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування не нараховуються, якщо інше не передбачено цим Законом.

Отже, частиною 1 статті 7 Закону № 1730-VIII визначено, що на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий до 1 червня 2021 року природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також на заборгованість, реструктуризовану відповідно до статті 5 цього Закону, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що частина 1 статті 7 Закону № 1730-VIII є нормою прямої дії. При цьому, застосування приписів частини 1 статті 7 цього Закону не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов.

Якщо заборгованість погашено до 31 грудня 2022 року, тоді положення статей 1, 2, 3 вказаного Закону не застосовуються. Відтак не потребує доведення факт включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, а неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування нараховані на заборгованість, яка є предметом регулювання цим Законом, не нараховуються, а нараховані підлягають списанню, у зв`язку з припиненням зобов`язань щодо їх сплати, на підставі частини першої статті 7 Закону № 1730-VIII.

Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.12.2019 у справі № 925/83/19, від 29.05.2019 у справі № 916/2279/18, від 10.06.2019 у справі № 904/4592/18, від 11.06.2019 у справі № 905/1964/18.

Як встановлено судами, до 31 грудня 2022 року заборгованість відповідача, за поставлений природний газ в період з жовтня по грудень 2021, за договором купівлі-продажу природного газу №09420NQU6WGT016 від 01.01.2016, була погашена, що підтверджується платіжними дорученнями (за період жовтень 2021 року лютий 2022 року та за період листопад 2021 лютий 2022 року (згідно договору реструктуризації).

З огляду на наведене, апеляційний господарський суд погоджується з доводами місцевого господарського суду, що є безпідставним нарахування позивачем до стягнення 119 336,00 грн. пені та 36 522,11 грн. інфляційних втрат, у зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем поставленого природного газу.

З цих підстав спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що місцевим господарським судом порушено норми матеріального права щодо відмови в задоволенні вимог про стягнення 119 336,00 грн. пені та 36 522,11 грн. інфляційних втрат.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставин по справі та його правильні висновки, а тому апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції залишено без змін, то судовий збір в розмірі 51 322,89 грн. (платіжна інструкція за № 23539 від 28.12.2022), сплачений позивачем за подання апеляційної скарги покладається на нього.

Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз б/н від 05.12.2022 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Львівської області від 27.10.2022 у справі №914/394/22 залишити без змін.

Судовий збір в розмірі 51 322,89 грн. покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя С.М. Бойко

Судді О.В. Зварич

Г.Г. Якімець

Повний текст постанови складено 31.03.2023