УХВАЛА

м. Київ

06.04.2023 Справа № 910/23717/13

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС"

на дії державного виконавця Печерського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ)

у справі № 910/23717/13

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НК-Груп"

про стягнення 50 836,40 грн

Суддя Удалова О.Г.

Секретар судового засідання Бенчук О.О.

Представники учасників справи:

від позивача (стягувача) не з`явився

від відповідача не з`явився

від ВДВС не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фермерське господарство "Агроінвест-Топилище" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НК-ГРУП" про стягнення 50 836,40 грн, а саме: 50 000,00 грн попередньої оплати та 836,40 грн трьох процентів річних за договором № 65/12 купівлі-продажу від 31.07.2012.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.01.2014 (суддя Удалова О.Г.) позовні вимоги задоволено повністю, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "НК-Груп" на користь Фермерського господарства "Агроінвест-Топилище" 50 000,00 грн основного боргу, 836,40 грн 3% річних та 1 720,50 грн витрат по сплаті судового збору.

04.03.2014 на виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/23717/13 було видано наказ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2021 (суддя Турчин С.О.) постановлено замінити сторону (стягувача) у справі № 910/23717/13 під час примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/23717/13 від 28.01.2014, яке набрало законної сили, та наказу Господарського суду міста Києва від 04.03.2014 у справі № 910/23717/13 - Фермерське господарство "Агроінвест-Топилище" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС".

06.03.2023 Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" подано скаргу на дії державного виконавця Печерського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), в якій заявник просить визнати незаконними дії державного виконавця Печерського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.03.2014 та скасувати постанову державного виконавця Печерського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) від 10.02.2023 про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 04.03.2014 стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2023 розгляд вказаної скарги призначено на 20.03.2023.

Крім того, ухвалою суду запропоновано державному виконавцю Печерського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) та відповідачу надати пояснення щодо поданої скарги, а також зобов`язано орган виконання рішень надати до суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 53751770.

20.03.2023 від Печерського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) надійшов лист, відповідно до якого останнім повідомляється про неможливість надання документів виконавчого провадження № 53751770, оскільки таке виконавче провадження не перебувало та не перебуває у вказаному відділі.

Як встановлено судом, позивачем (стягувачем) у прохальній частині поданої ним скарги допущено описку в номері виконавчого провадження, а саме замість виконавчого провадження № 53731770 ним зазначено про виконавче провадження № 53751770.

Представники учасників процесу в судове засідання 20.03.2023 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, письмових пояснень не надали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 відкладено розгляд скарги на 06.04.2023; викликано для участі у судовому засіданні представників учасників справи та представника Печерського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ); зобов`язано ДВС надати пояснення щодо поданої скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" та належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 53731770.

31.03.2023 від Печерського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 53131770, до яких також додані письмові пояснення органу виконання, в яких останній просить відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Відхиляючи вимоги скарги Печерський районний відділ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) посилається на те, що: в рамках виконання рішення суду у даній справі винесено постанову від 15.02.2022 про арешт майна боржника та відповідні записи внесені до реєстрів; згідно з відповіддю МВС у боржника відсутні транспортні засоби; 15.02.2022 виконавцем направлено платіжні вимоги до банківських установ; 21.02.2022 державним виконавцем направлено на адресу боржника виклик керівника юридичної особи - боржника.

У судове засідання 06.04.2023 представники стягувача, боржника та виконавця не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши матеріали скарги, подані виконавцем документи матеріалів виконавчого провадження судом встановлено наступне.

За заявою стягувача від 06.04.2017 Печерським районним відділом ДВС міста Києва 10.04.2017 відкрито виконавче провадження № 53731770 з виконання рішення суду від 28.01.2014 на підставі дублікату наказу від 04.03.2014, що підтверджується постановою ДВС про відкриття провадження.

Постановою ДВС від 12.09.2017 об`єднано виконавчі провадження №№ 53528316 та 53731770 у зведене виконавче провадження № 54688204.

Постановою ДВС від 15.02.2022 накладено арешт на рухоме та нерухоме майно боржника (відповідача) в межах суми 70 477,43 грн.

21.02.2022 державним виконавцем зареєстрована вищевказана постанова від 15.02.2022 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження.

Також за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження 21.02.2023 зареєстровано виклик керівника юридичної особи, проте ані матеріали виконавчого провадження, ані дані з автоматизованої системи виконавчого провадження не містять доказів направлення такого виклику ні на адресу боржника (відповідача), ні на адресу керівника.

Ухвалою суду від 02.06.2022 задоволено скаргу ТОВ "Компанія "НОТАПС" на бездіяльність та визнано за період з 20.04.2017 по 05.02.2022 неправомірною бездіяльність державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 53751770 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.03.2014 по справі № 910/23717/13, що полягає у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні з врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".

Також вказаною ухвалою суду зобов`язано державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення дій у виконавчому провадженні № 53751770 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.03.2014 по справі № 910/23717/13 з урахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження".

З моменту винесення вказаної ухвали суду державним виконавцем 16.06.2022 здійснено запити до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки боржника та до Міністерства внутрішніх справ України з метою розшуку зареєстрованих за боржником транспортних засобів, на які державним виконавцем отримано відповіді. Зокрема, від Державної фіскальної служби України надійшла відповідь про наявний у боржника рахунок. Від Міністерства внутрішніх справ України надійшла відповідь, відповідно до якої у останнього відсутня інформація щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Крім того, за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження 16.06.2022 державним виконавцем у вказаній системі зареєстровано виклик керівника боржника, проте доказів направлення вказаного виклику боржнику або його керівнику матеріали виконавчого провадження та дані з Автоматизованої системи виконавчого провадження не містять.

07.07.2022 винесено постанову, якою вирішено внести зміни (доповнення) до автоматизованої системи виконавчого провадження стосовно зміни категорії, а саме замість категорії стягнення "стягнення коштів" зазначити категорію стягнення "документ, що не підпадає під згадані категорії".

29.11.2022 державним виконавцем здійснено запити до Державної фіскальної служби про наявні рахунки боржника та Міністерства внутрішніх справ з метою розшуку зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

На вказані запити надійшли відповіді, згідно з якими від Державної фіскальної служби України надійшла відповідь про наявний у боржника рахунок, від Міністерства внутрішніх справ України надійшла відповідь, відповідно до якої у останнього відсутня інформація щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

Також 10.02.2023 державним виконавцем здійснено аналогічні запити, на які отримано аналогічні відповіді.

10.02.2023 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: Товариство з обмеженою відповідальністю "НК-Груп" адреса: 01024, м. Київ, вул. Богомольця, 7/14 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 70 539,43 грн.

Того ж дня 10.02.2023 виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», яка мотивована тим, що за боржником відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Також 10.02.2023 державним виконавцем винесено постанову про виведення виконавчого провадження № 53731770 із зведеного виконавчого провадження № 54688204.

Як вказує скаржник, ним така постанова отримана 03.03.2023, отже, ним не пропущено десятиденний строк на оскарження рішення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, скаржник зазначає, що виконавцем під час виконання рішення суду у даній справі не надано доказів вжиття ним всіх передбачених законом заходів щодо виконання в повному обсязі ухваленого у даній справі рішення суду.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження", згідно зі ст. 1 якого встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як визначено ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 вказаної норми для здійснення заходів з виконання рішення суду, виконавець зобов`язаний, зокрема: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

При цьому, згідно з п.п. 1, 3, 5, 19 ч. 3 вказаної норми, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх.

Також вказаною нормою передбачено, що у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

- залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

- накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

- у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

Згідно зі ст. 30 вказаного Закону, виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Як визначено ч. 2 ст. 36 Закону, розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

При цьому, про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт (ч. 3 ст. 37 Закону).

Поряд з цим за ч. 2 ст. 48 Закону стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

При цьому, як визначено ч. 8 вказаної статті, виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження; у подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

У силу ст. 52 Закону виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом; інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Окрім того, як визначено ч. 2 ст. 52 Закону, виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Законом також визначено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно (ч. 5 відповідної норми).

Відповідно до ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Як визначено ч. 2 ст. 343 ГПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом під час розгляду даної скарги враховано, що під час виконання рішення суду у даній справі виконавцем 10.04.2017 відкрито виконавче провадження, у той час як запити до органів доходів і зборів щодо рахунків в межах вказаного виконавчого провадження починаючи з 05.02.2022 вчинялись виконавцем не в строки, визначені ч. 8 ст. 48 ЗУ "Про виконавче провадження".

Крім того, запити до органів Міністерства внутрішніх справ України також вчинялись виконавцем з порушенням (перевищенням) строку.

Також з наданих виконавцем матеріалів виконавчого провадження вбачається, що арешт на майно боржника накладений ним відповідно до постанови від 15.02.2022, а виклик керівника юридичної особи здійснено 21.02.2022, а також від 16.06.2022.

Виконавцем не надано доказів направлення таких викликів боржнику та його керівнику.

Після вказаних дат виконавцем здійснено запити до Державної фіскальної служби України та Міністерства внутрішніх справ України від 29.11.2022, інших дій з виконання рішення суду у даній справі державним виконавцем не вчинялось.

Щодо накладення арешту, накладеного відповідно до постанови виконавця від 10.02.2023, суд зазначає, що така постанова про арешт фактично винесена в день повернення виконавчого документу стягувачу.

Виконавцем під час розгляду скарги не доведено, що ним вчинялись інші дії для можливості виконання рішення суду у даній справі, зокрема, щодо розшуку майна боржника, яке могло бути зареєстровано за ним після відкриття виконавчого провадження або проведення останньої перевірки майнового стану; здійснення виїзду за місцезнаходженням боржника; розшуку майнових прав боржника; звернення до Держаної прикордонної служби України запитів для з`ясування факту перетинання керівником боржника державного кордону країни; звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника; звернення до правоохоронних органів із поданням про притягнення до відповідальності керівника боржника за невиконання рішення суду, перешкоджання при виконанні рішення та/або ухилення від виконання; вчинення дій з розшуку майна боржника, яке знаходиться в користуванні або розпорядженні інших осіб.

Крім того, акт, передбачений ч. 2 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження", державним виконавцем до винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу не складено.

Також суд зазначає, що в листопаді 2022 року позивач/скаржник звертався до виконавця з клопотанням про вчинення процесуальних дій, направлених на розшук майна боржника, проте виконавець обмежився лише здійсненням запитів щодо наявності рахунків боржника та розшуку транспортних засобів зареєстрованих за боржником.

При цьому інших дій, спрямованих на виявлення майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, матеріали виконавчого провадження не містять.

За вказаних обставин суд зазначає, що посилання виконавця в оскаржуваній постанові на безрезультатність розшуку майна боржника є передчасними, а відповідно, суд вважає вимоги скарги обґрунтованими, оскільки виконавцем не доведено вжиття ним всіх необхідних заходів з метою виконання рішення суду у даній справі. Відповідно дії, спрямовані на повернення стягувачу виконавчого документу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження", є передчасними.

Керуючись ст. ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" на дії державного виконавця Печерського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) задовольнити.

2. Визнати незаконними дії державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 53731770 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.03.2014 по справі № 910/23717/13, що полягали у винесенні постанови від 10.02.2023 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

3. Скасувати постанову державного виконавця Печерського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № 53731770 від 10.02.2023 про повернення наказу Господарського суду міста Києва від 04.03.2014 по справі № 910/23717/13 стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України. Повний текст ухвали складено 12.04.2023.

Суддя О.Г. Удалова