Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Лук`янович В.О., розглянувши у судовому засіданні
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "2Д"
про ухвалення додаткового рішення (щодо судових витрат)
у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "2Д"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙ ДЖІ СІ ФЛЕТ ГЛАС УКРАЇНА"
про зобов`язання виконати умови договору в натурі
Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання
В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "2Д" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙ ДЖІ СІ ФЛЕТ ГЛАС УКРАЇНА" про зобов`язання виконати умови договору в натурі.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.01.2023 у справі № 910/10324/22 позовні вимоги задоволено повністю.

02.02.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "2Д" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (щодо судових витрат) у розмірі 236 716, 70 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2023 вищевказану заяву призначено до розгляду на 22.02.2023.

У зв`язку з перебуванням судді Трофименко Т.Ю. на лікарняному, судове засідання, призначене на 22.02.2023, не відбулося.

Після виходу судді Трофименко Т.Ю. з лікарняного, ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2023 судове засідання із розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "2Д" про ухвалення додаткового рішення (щодо судових витрат) призначено на 15.03.2023.

10.03.2023 до суду від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2023 задоволено зазначене вище клопотання представника позивача.

15.03.2023 судове засідання не відбулося, у зв`язку з оголошенням у місті Києві сигналу повітряної тривоги та загрозою ракетного обстрілу міста, а тому ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2023 судове засідання призначено на 29.03.2023.

17.03.2023 до суду від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2023 задоволено зазначене вище клопотання представника позивача.

У судове засідання 29.03.2023 з`явився представник позивача в режимі відеоконференції , відповідач до суду не прибув, про причини неявки не повідомив .

Відповідно до ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу ).

За приписами статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

За приписами ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як встановлено у ст. 4 названого закону, адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлений перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, якими можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 3 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Частиною 1 та 2 статті 61 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

За приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 236 716, 70 грн позивачем подано до суду копії: договору про надання правової допомоги від 26.09.2022; детального опису робіт (наданих послуг), які здійснювались адвокатами АО «Супрема Лекс» у справі № 910/10324/22 у суді першої інстанції від 25.01.2023; акту приймання-передачі виконаних робіт по договору про надання правової допомоги (про надання професійної правничої допомоги) від 25.01.2023; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 5509 від 19.06.2014; рахунку № 26-09/2022 від 26.09.2022; рахунку № 27-10/2022 від 27.10.2022; рахунку № 28-11/2022 від 28.11.2022; рахунку № 22-12/2022 від 22.12.2022, а також платіжні інструкції № 601 від 05.10.2022, № 605 від 06.10.2022, № 608 від 07.10.2022, № 614 від 11.10.2022, № 619 від 14.10.2022, № 9672 від 02.12.2022, № 667 від 02.11.2022, № 9723 від 27.12.2022, а також ордер серії АА № 1271200.

Судом встановлено, що між Адвокатським об`єднанням «Супрема Лекс» (далі- адвокатське об`єднання) в особі керуючого партнера Мороза Віктора Павловича та Товариством з обмеженою відповідальністю «виробничо-комерційна фірма « 2Д» в особі керівника Бінгола Гюнгора 26.09.2022 укладено договір про надання правової допомоги (про надання професійної правничої допомоги) (далі-Договір).

Згідно п.1.1 Договору Адвокатське об`єднання зобов`язується надати правову допомогу Клієнту (Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "2Д") у вирішенні спірних питань з товариством з обмеженою відповідальністю «Ей Джі Сі Флет Глас Україна» зокрема, але не виключно в межах договору поставки UA/602/98 від 05.03.2012.

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили, що за надання правової допомоги Клієнт сплачує на користь Адвокатського об`єднання 10 (десять) відсотків від загальної суми договору поставки UA/602/98 від 05.03.2012, з яких 2,5 (два з половиною) відсотків кожного наступного місяця до виплати загальних 7,5 (сім з половиною) відсотків не пізніше ухвалення Рішення за даним спором через суд.

25.01.2023 між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Супрема Лекс» в особі керуючого партнера Мороза Віктора Павловича підписано акт приймання-передачі наданих послуг до Договору на суму 236 716,70 грн, згідно з яким підтверджується надання адвокатом професійної правничої (правової) допомоги з комплексного правового супроводу судового процесу в суді першої інстанції у справі № 910/10324/22. А саме надано такі послуги:

- вивчення документів клієнта, аналіз чинного законодавства стосовно правовідносин, які виникли між Позивачем та Відповідачем , а також підготовка (складання) та подання до суду позовної заяви в інтересах Клієнта - 99 678,70 грн.;

- участь у судовому засіданні 14.11.2022 о 10:00 у справі № 910/10324/22 - 12 458,00 грн;

- ознайомлення і аналіз матеріалів справи № 910/10324/22 - 12 458,00 грн;

- підготовка і подання відповіді на відзив у справі № 910/10324/22 - 49 832,00 грн;

- участь у судовому засіданні 11.01.2023 о 10:00 у справі № 910/10324/22 - 12 458,00 грн;

- отримання технічного запису судового засідання, правовий аналіз технічного запису, підготовка письмових дебатів у справі № 910/10324/22 - 37 374,00 грн;

- участь у судовому засіданні 25.01.2023 о 12:00 у справі № 910/10324/22 - 12 458,00 грн.

За змістом положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Такого ж висновку щодо неможливості суду за власною ініціативою зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Так, в матеріалах справи міститься клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 10 000,00 грн. Відповідач вказує на те, що дана справа не є складною з урахуванням її фактичних обставин та предмету спору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №910/4515/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії», заява № 34884/97, п. 30).

У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції У справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Як вбачається з вищевикладеного, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд, розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, зазначає, що не вбачає доцільності стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 236 716, 70 грн., понесених під час розгляду даної справи у суді першої інстанції, оскільки дана сума не співмірна зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) .

З огляду на викладене та розумну необхідність судових витрат для розгляду даної справи, суд дійшов висновку про присудження на користь заявника його витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, 236 - 242, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "2Д" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙ ДЖІ СІ ФЛЕТ ГЛАС УКРАЇНА" (вул. Щекавицька, 30/39, офіс 329, м. Київ, 04071, ідентифікаційний код 33592291) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "2Д" ("Карат", пром. майданчик, б. 5-А, прим. № 1, м. Вишгород, Вишгородський р-н, Київська обл., 07300, ідентифікаційний код 37496261) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 04.04.2023.

Суддя Т.Ю. Трофименко