ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" березня 2023 р. Справа № 924/11/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., при секретарі судового засідання Загродській М.А. розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Дружиніної Інни Миколаївни

до Приватного підприємства "Капітальне будівництво і ремонт"

про стягнення 1 861 584,96 грн.

Представники сторін:

від позивача - Никитюк Р.І.

від відповідача - не з`явився.

У судовому засіданні 30.03.2023 відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Процесуальні дії по справі, заяви, клопотання.

03.01.2023 Фізична особа-підприємець Дружиніна Інна Миколаївна звернулась до Господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Капітальне будівництво і ремонт" 1 861 584,96 грн., з яких: 1 718 749,80 грн. основного боргу, 104 729,15 грн. пені, 4303,93 грн. 3% річних та 33802,08 грн. інфляційних втрат, з підстав неналежного виконання умов договору оренди обладнання №1 від 23.02.2018.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 03.01.2023, вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

Ухвалою суду від 06.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11:00 год. 02.02.2023.

Окрім того, зазначеною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов до 27.01.2023, а позивачу встановлено строк для подання відповіді на відзив до 02.02.2023.

20.01.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання 02.02.2023 у справі №924/11/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EasyСon.

Ухвалою суду від 23.01.2023 задоволено клопотання представника позивача від 20.01.2023 про участь у судовому засіданні 02.02.2023 по справі №924/11/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

Ухвалою суду від 02.02.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі 924/11/23 на 30 днів та відкладено підготовче засідання у справі №924/11/23 на 10:30 год. 21.02.2023 року.

14.02.2023 року на адресу суду від представника позивача (адвоката Никитюка Р.І.) надійшло клопотання про проведення судового засідання 21.02.2023 у справі №924/11/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EasyСon.

Ухвалою суду від 20.02.2023 у задоволенні клопотання представника позивача (адвоката Никитюка Р.І.) про участь в судовому засіданні у справі №924/11/23 призначеному на 10:30 год. 21.02.2023 в режимі відеоконференції відмовлено.

Окремо, 21.02.2023 в адресу суду надійшла заява представника позивача про проведення підготовчого засідання 21.02.2023 у справі без його участі, закриття підготовчого засідання у справі та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 21.02.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу №924/11/23 до судового розгляду по суті у загальному позовному провадженні на 10:30 год. 14 березня 2023 року.

24.02.2023 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання 14.03.2023 у справі №924/11/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EasyСon.

Ухвалою суду від 27.02.2023 задоволено клопотання представника позивача від 23.02.2023 про участь у судовому засіданні 14.03.2023 по справі №924/11/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

В судовому засіданні 14.03.2023 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про оголошення в судовому засіданні по розгляду справи по суті перерви на 10:00 год. 30.03.2023.

Ухвалою суду від 14.03.2023 повідомлено відповідача про дату наступного судового засідання у справі.

Виклад позицій учасників судового процесу.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства "Капітальне будівництво і ремонт" 1 861 584,96 грн., з яких: 1 718 749,80 грн. основного боргу, 104 729,15 грн. пені, 4303,93 грн. 3% річних та 33802,08 грн. інфляційних втрат, з підстав неналежного виконання умов договору оренди обладнання №1 від 23.02.2018.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі укладеного в письмовій формі Договору оренди обладнання №1 від 23 лютого 2018 року ФОП Дружиніна І.М. передала Приватному підприємству "Капітальне будівництво і ремонт" у найм (оренду) індивідуально визначене майно: котельню твердопаливну модульну КТМ 2400 марки "КОТЕК" потужністю 2400 кВт у комплекті загальною вартістю 3 600 000 грн. Вказує, оскільки відповідач не виконував свого грошового зобов`язання за Договором оренди, щодо сплати орендних платежів, позивачка неодноразово зверталася до суду з позовними заявами про стягнення такої заборгованості, а також пені, трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань, які були стягнуті з відповідача за рішеннями судів від 03.08.2021 у справі та від 20.01.2022 у справі №924/954/21. Окрім того, повідомляє позивачка, відповідач звертався до суду про розірвання договору оренди №1 від 23.02.2018, проте рішенням Господарського суду Тернопільської області від 22.09.2022 у справі №921/759/21 у задоволенні позовних вимог ПП "Капітальне будівництво і ремонт" було відмовлено та спростовано доводи відповідача, що договір оренди обладнання є розірваний з 10.05.2021. Зауважує, що зі сторони позивачки на адресу відповідача були надіслані акти приймання - передачі наданих послуг, які відповідачем не підписані, мотивуючи закінченням строку дії договору. З огляду на викладене, зазначає позивач, у зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором №1 від 23.02.2018 у відповідача виникла заборгованість перед позивачем зі сплати орендних платежів у розмірі 1 718 749,80 грн. Окрім того, керуючись п.п. 10.7, 10.8 договору, а також ст. 625 ЦК України позивачка нарахувала до стягнення з відповідача 104729,15 грн. пені, 4303,93 грн. 3% річних та 33802,08 грн. втрат від інфляції. Також, позивачка заявила до стягнення з відповідача 100 000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Просить задовольнити позовні вимоги.

30.03.2023 представником позивача подано до суду додаткові пояснення по справі, де останній звернув увагу суду, що з моменту укладення наведеного правочину по сьогоднішній день, приватне підприємство "Капітальне будівництво і ремонт" не повідомляло ФОП Дружиніну І.М. про зміну своїх реквізитів, в т.ч. і адреси місцезнаходження. Вказує, що щодо інформації по підрахунку основної суми заборгованості, викладеній на аркуші 5 позовної заяви ФОП Дружиніна І.М. в таблиці у п. 4, 9, 14, де замість суми основного боргу 114 583,32 грн. зазначено 111 458,32 грн. слід зазначити, що в цій частині допущено технічну описку, вірно вважати суму - 114 583,32 грн. Зауважує, що на визначення кінцевої загальної суми за весь період заборгованості вказана описка не вплинула та така зазначена за арифметичними підрахунками вірно (1718 749,80грн.). Щодо строку звернення з позовною вимогою про стягнення пені за невиконання основного зобов`язання та її нарахування за весь період прострочення представник позивача звертає увагу суду на п.1 ч.2 ст.258, ч.3 ст. 267 ЦК України та вказує, що відповідачем в межах розгляду даної справи, заяви про застосування строку позовної давності не подавалося. Зауважує, що зі сторони відповідача не подавались заяви по суті, через що Адвокатське бюро не здійснювало підготовку і подання відповідних заяв по суті, тому остаточною сумою витрат на правничу допомогу в межах розгляду даної справи слід вважати 61 000 грн., яку просить стягнути з ПП "Капітальне будівництво і ремонт" при ухваленні судового рішення на користь позивача.

Письмова позиція відповідача з приводу позовних вимог в матеріалах справи відсутня.

Представник позивача в судових засіданнях, в тому числі 30.03.2023, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 30.03.2023 не з`явися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується надісланням ухвали суду від 14.03.2023 на адресу відповідача визначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Будь-які не розглянуті судом клопотання, подані учасниками процесу в межах розгляду справи, в матеріалах справи №924/11/23 відсутні.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми ч. ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи та те, що у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представника відповідача за матеріалами справи.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

23.02.2018 між фізичною особою-підприємцем Дружиніною Інною Миколаївною (орендодавцем) та приватним підприємством "Капітальне будівництво і ремонт" (орендарем) укладено договір оренди обладнання № 1 (далі договір), відповідно до пункту 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне використання наступне майно, що належить орендодавцю на праві власності або іншого майнового права: Найменування обладнання: Котельня твердопаливна модульна КТМ 2400 марки "КОТЕК" потужністю 2400 кВт у комплекті загальною вартістю 3600000 грн.

Згідно із пунктом 2.1. договору об`єкт оренди передається в оренду для використання в господарській діяльності орендаря. Об`єкт оренди використовується орендарем згідно з нормами і технічними умовами експлуатації, що наведені в технічному паспорті об`єкта оренди.

Як передбачено пунктом 3.3. договору, факт приймання-передачі об`єкта оренди підтверджується актом приймання-передачі, який підписується сторонами в двох примірниках і який є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 3.4. договору об`єкт оренди вважається переданим орендодавцем та прийнятим орендарем з моменту підписання сторонами відповідного акта приймання-передачі.

Згідно із пунктом 4.1. договору повернення об`єкта оренди орендарем проводиться не пізніше десяти днів після спливу дії договору оренди.

Як передбачено пунктом 4.2. договору при поверненні об`єкту оренди перевірка комплектності і його технічний огляд проводиться у присутності орендаря. У випадку виявлення, під час огляду, дефектів, що виникли з вини орендаря, або повернення некомплектного обладнання сторонами складається двохсторонній акт.

Відповідно до пункту 4.5. договору об`єкт оренди вважається повернутим орендарем та прийнятим орендодавцем з моменту підписання сторонами відповідного акта приймання-передачі.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2020. (п. 5.1.).

Згідно з пунктом 5.3. договору якщо будь-яка із сторін не повідомить про розірвання цього договору не менш, як за десять календарних днів до дати закінчення терміну (строку) його дії, договір вважається пролонгованим на той самий період і на тих самих умовах.

Як передбачено пунктом 6.1. договору сторони домовились, що за цим договором розмір місячної орендної плати, за користування об`єктом оренди, становить 114583,32 грн.

Відповідно до пункту 6.3. договору орендна плата виплачується орендарем щомісячно в безготівковій формі на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним. Орендодавець зобов`язаний щомісячно, до 15 числа місяця, наступного за звітним надати орендарю розрахункові дані платіжних документів (рахунок, акт виконаних робіт, тощо), для сплати орендної плати визначеної цим договором.

Зміни, доповнення до цього договору допускаються лише за взаємною згодою сторін (пункт 7.1.).

Зміни та доповнення до цього договору оформляються шляхом оформлення додаткової угоди до договору, яка є невід`ємною частиною цього договору (пункт 7.2.).

Згідно з пунктом 7.3. правочин, яким вносяться зміни до цього договору оформляється в тій же формі, що і цей договір. Усі доповнення та зміни, що внесені в цей договір в односторонньому порядку, не мають юридичної сили.

Як передбачено пунктом 7.4. договору у разі виникнення необхідності у достроковому припиненні (розірванні) договору, сторона, яка зацікавлена в цьому зобов`язана повідомити іншу сторону за 30 календарних днів до дати такого припинення (розірвання). Факт дострокового припинення (розірвання) цього договору оформляється за правилами передбаченими п. 7.2-7.3 цього договору.

Відповідно до пункту 7.5. договору одностороння зміна розірвання чи припинення договору не допускається, крім випадків передбачених чинним законодавством України.

Розділом 9 договору визначені права і обов`язки орендаря, де в пункті 9.1. договору визначено, що орендар зобов`язаний: вносити орендну плату за користування об`єктом оренди у розмірах та в строки, визначені в цьому договорі.

Згідно із пунктом 10.3. договору за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність передбачену нормами чинного законодавства України і цього договору.

Як передбачено пунктом 10.7. договору, у випадку несвоєчасної, або не в повному обсязі оплати орендної плати, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати штрафної санкції у формі пені в розмірі 0,2% від суми прострочених платежів за кожен день прострочення.

Відповідно до пункту 11.5. договору дострокове розірвання договору можливо виключно за взаємною письмовою згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законодавством України.

Договір скріплений підписами та печатками обох сторін.

До договору додана Специфікація № 1, відповідно до якої орендодавець передав, а орендар приймає у строкове платне користування об`єкт оренди: котельня твердопаливна модульна КТМ2400 марки "КТЕК" потужністю 2400 кВт. у комплекті, кількістю 1 шт., вартістю 3600000 грн., разом з обладнанням передаються комплектуючі, перелік яких визначений у специфікації.

23.02.2018 між фізичною особою-підприємцем Дружиніною Інною Миколаївною (орендодавцем) та приватним підприємством "Капітальне будівництво і ремонт" (орендарем) складено, скріплено підписами та печатками сторін акт приймання-передачі обладнання, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування об`єкт оренди: котельня твердопаливна модульна КТМ2400 марки "КТЕК" потужністю 2400 кВт. у комплекті, кількістю 1 шт., вартістю 3600000 грн., разом з обладнанням передаються комплектуючі, перелік яких визначений у специфікації.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 03.08.2021 у справі №924/433/21 позов Фізичної особи-підприємця Дружиніної Інни Миколаївни м. Тернопіль до Приватного підприємства "Капітальне будівництво і ремонт" м. Хмельницький про стягнення 375425грн. 25коп., з яких: 229166грн. 64коп. основного боргу, 118681грн. 32коп. пені, 4876грн. 32коп. 3% річних, 22700грн. 97коп. втрат від інфляції, задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства "Капітальне будівництво і ремонт" (м. Хмельницький, вул. Пілотська, буд. 14, кв. 33, ) на користь Фізичної особи-підприємця Дружиніної Інни Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 229166грн. 64коп. основного боргу за договором оренди обладнання №1 від 23.02.2018 за лютий-березень 2021 року, 59340грн. 66коп. пені, 4876грн. 32коп. 3% річних, 22700грн. 97коп. втрат від інфляції за період жовтень 2020 року по березень 2021 року, 5631грн. 38 коп. витрат по оплаті судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 03.08.2021 у справі №924/433/21 позов фізичної особи-підприємця Дружиніної Інни Миколаївни до приватного підприємства "Капітальне будівництво і ремонт" про стягнення 572916,6 грн. основного боргу, 70583,32 грн. пені, 2900,68 грн. 3% річних, 1374,31 грн. інфляційних втрат задоволено частково. Стягнуто з приватного підприємства "Капітальне будівництво і ремонт" на користь фізичної особи-підприємця Дружиніної Інни Миколаївни 572916,6 грн. основного боргу за договором оренди обладнання №1 від 23.02.2018 за квітень-серпень 2021 року, 7512,28 грн. пені, 2900,68 грн. 3% річних, 1374,31 грн. інфляційних втрат, 8883,24 грн. відшкодування судового збору. У решті позову відмовлено.

22.11.2021 Приватне підприємство "Капітальне будівництво і ремонт" зверталося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Дружиніної Ірини Миколаївни про визнання розірваним договору оренди обладнання №1 від 23.02.2018.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 22.09.2022 у справі №921/759/21 в задоволенні позову Приватного підприємства "Капітальне будівництво і ремонт" до Фізичної особи-підприємця Дружиніної Інни Миколаївни про визнання розірваним договору оренди обладнання №1 від 23.02.2018р. відмовлено.

Вказаним рішенням встановлено таке: "Подані позивачем в якості доказів, що підтверджують факт розірвання Договору оренди від 23.02.2018р. з 10.05.2021р. свідчать, що досягти такої згоди сторони не змогли, оскільки жодна із поданих додаткових угод в установленому Договором порядку (п.7.4. Договору) не підписана його сторонами, відповідно і не породили жодних правових наслідків у порядку та спосіб встановлений законом.

Оскільки, умовами Договору оренди обладнання №1 був обумовлений строк його дії з 23.02.2018 по 31.12.2020, то після 31.12.2020, за відсутності заяв, сторін про розірвання даного Договору оренди №1, його дія пролонгована до 08.11.2023 року.

Доводи позивача (у тому числі, посилання на те, що договір оренди обладнання №1 від 23.02.2018р. є розірваним з 10.05.2021р.), не можуть слугувати підставою для задоволення позову, оскільки згідно з пунктом 7.5. договору оренди його сторони досягнули домовленості про те, що одностороння зміна розірвання чи припинення договору не допускається, крім випадків передбачених чинним законодавством України. Факт дострокового припинення (розірвання) цього договору оформляється за правилами передбаченими п.7.2 - 7.3 цього договору. Правочин, яким вносяться зміни до цього договору оформляється в тій же формі, що і цей договір (п. 7.3). Однак, вчинений у письмовій формі правочин про розірвання договору оренди обладнання №1 від 23.02.2018р. у матеріалах справи відсутній. При цьому, факт пролонгації договору оренди обладнання №1 від 23.02.2018р. після 01.01.2021р. вже був предметом судового дослідження, про що свідчить рішення господарського суду Хмельницької області від 03.08.2021 у справі №924/433/21, яке набрало законної сили 30.08.2021.

У зазначеному рішенні вказано, про відсутність доказів в підтвердження розірвання або визнання недійсним договору від 23.02.2018р. Тому, встановивши чинність станом на дату ухвалення рішення у справі №924/433/21, тобто станом на 03.08.2021р. договору оренди обладнання №1 від 23.02.2018р., господарський суд Хмельницької області даним рішенням частково задовольнив позов ФОП Дружиніної Інни Миколаївни до ПП "Капітальне будівництво і ремонт", погодившись із підставністю та законністю позовних вимог про стягнення з Приватного підприємства "Капітальне будівництво і ремонт" на користь Фізичної особи-підприємця Дружиніної Інни Миколаївни 229 166 грн 64коп. основного боргу, 59 340 грн 66 коп. пені, 4876 грн 32 коп 3%річних, 22 700 грн 97коп. втрат від інфляції, 5631 грн 38 коп.

Спростовуючи в зазначеному рішенні доводи позивача, суд звертає увагу на те, що якщо б договір оренди від 23.02.2018р. не був пролонгований з 01.01.2021р., то у його сторін не було б правових підстав розглядати необхідність укладення додаткової угоди №2 від 19.05.2021р. до цього договору оренди від якого сторона відповідача нібито відмовилась ще 01.10.2020р. внаслідок чого його дія мала би припинитися із вказаної дати.

Також, як зазначив відповідач, дійсно з її сторони у зв`язку із постійними порушеннями позивачем умов договору оренди від 23.02.2018р., в частині взятих ним на себе зобов`язань щодо вчасного щомісячного здійснення орендних платежів, 01.10.2020р. скеровувався лист, яким повідомлялось про намір розірвати основний договір оренди. Однак, в послідуючому відкликала його, про що свідчить, зокрема, лист позивача № 21/12 від 21.12.2020р. та лист № 22/02 від 22.02.2021р.

Таким чином, з огляду на наявність судового рішення за №924/433/21 від 03.08.2021, у якому зазначено про факт пролонгації договору оренди обладнання №1 від 23.02.2018р. після 01.01.2021р., та частково задоволено позов ФОП Дружиніної Інни Миколаївни до ПП "Капітальне будівництво і ремонт" в частині стягнення заборгованості по орендній платі та судового рішення за №924/954/21 від 20.01.2022р., яким з відповідача (ПП "Капітальне будівництво і ремонт") частково стягнуто заборгованість з орендної плати по зазначеному Договору станом на 17.09.2021р., та спростовано доводи ПП "Капітальне будівництво і ремонт" щодо того, що Договір оренди обладнання №1 від 23.02.2018р. є розірваним з 10.05.2021., враховуючи приписи ч.4 ст. 75 ГПК України про те, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а також, враховуючи, що в процесі розгляду даного спору позивачем не надано, а судом не здобуто будь-яких інших доказів в підтвердження факту розірвання Договору №1 від 23.02.2018, які б не були предметом дослідження у зазначених вище справах, що розглядались Господарським судом Хмельницької області, а відтак звернення позивача з позовом про визнання розірваним Договору оренди обладнання МІ від 23.02.2018 року з 10.05.2021 є необґрунтованим та безпідставним".

Фізичною особою-підприємцем Дружиніною Інною Миколаївною були надіслані на адресу приватного підприємства "Капітальне будівництво і ремонт" акти приймання-передачі наданих послуг на суму 1718749,80 грн., а саме: №9 від 30 вересня 2021 року на суму 114583,32 грн.; №10 від 31 жовтня 2021 року на суму 114583,32 грн.; №11 від 30 листопада 2021 року на суму 114583,32 грн.; №12 від 31 грудня 2021 року на суму 114583,32 грн.; №1 від 31 січня 2022 року на суму 114583,32 грн.; №2 від 28 лютого 2022 року на суму 114583,32 грн.; №3 від 31 березня 2022 року на суму 114583,32 грн.; №4 від 30 квітня 2022 року на суму 114583,32 грн.; №5 від 31 травня 2022 року на суму 114583,32 грн.; №6 від 30 червня 2022 року на суму 114583,32 грн.; №7 від 31 липня 2022 року на суму 114583,32 грн.; №8 від 31 серпня 2022 року на суму 114583,32 грн.; №9 від 30 вересня 2022 року на суму 114583,32 грн.; №10 від 31 жовтня 2022 року на суму 114583,32 грн.; №11 від 30 листопада 2022 року на суму 114583,32 грн.

Згідно з листами ПП "Капітальне будівництво і ремонт" №05/10 від 05.10.2021, №09/11 від 09.11.2021, №09/12 від 09.12.2021, №12/01 від 12.01.2021, №07/02 від 07.02.2022 відповідач повідомляє позивача, що листами №02/04 від 02.04.2021, №20/04 від №28/04 від 28.04.2021 повідомляв, що він в односторонньому порядку розірвав договір з 10.05.2021, з огляду на що повертає акти №9 від 30.09.2021, №8 від 31.08.2021, №10 від 31.10.2021, №11 від 30.11.2021, №12 від 31.12.2021, №1 від 31.01.2022 без підпису.

03.01.2023 фізична особа-підприємець Дружиніна Інна Миколаївна звернулась до Господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Капітальне будівництво і ремонт" 1 861 584,96 грн., з яких: 1 718 749,80 грн. основний боргу за період з вересня 2021 року по листопад 2022 року, а також керуючись п.п. 10.7., 10.8. та ст. 625 Цивільного кодексу України 104 729,15 грн. пеня, 4303,93 грн. 3% річних та 33802,08 грн. інфляційних втрат за період з вересня 2021 року по грудень 2022 року, з підстав неналежного виконання умов договору оренди обладнання №1 від 23.02.2018.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів (визнання більш вірогідними), аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Судом встановлено, що 23.02.20218 між ФОП Дружиніна І.М. (Орендодавець) та ПП "Капітальне будівництво і ремонт" (Орендар) було укладено договір оренди обладнання №1, відповідно до умов якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне використання наступне майно, що належить орендодавцю на праві власності або іншого майнового права: Найменування обладнання: Котельня твердопаливна модульна КТМ 24000 марки "Котек" потужністю 2400 кВт у комплекті загальною вартістю 3600000грн. 00коп. Комплектність обладнання, та його кількісні і якісні характеристики наведені в Додатку №1 "Специфікація №1" до договору, який є невід`ємною частиною цього договору. Стан об`єкта оренди на момент передачі в оренду: без зовнішніх і внутрішніх дефектів, придатний до використання в господарській діяльності орендаря. Особливі ознаки об`єкта оренди, за наявності, визначаються в актах приймання-передачі обладнання.

Правовідносини, що виникли між сторонами характеризуються ознаками договору найму (оренди).

Частиною 1 ст. 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

На підтвердження факту виконання умов договору оренди обладнання позивач надав до матеріалів справи копії актів приймання-передачі наданих послуг на суму 1718749,80 грн., а саме: №9 від 30 вересня 2021 року на суму 114583,32 грн.; №10 від 31 жовтня 2021 року на суму 114583,32 грн.; №11 від 30 листопада 2021 року на суму 114583,32 грн.; №12 від 31 грудня 2021 року на суму 114583,32 грн.; №1 від 31 січня 2022 року на суму 114583,32 грн.; №2 від 28 лютого 2022 року на суму 114583,32 грн.; №3 від 31 березня 2022 року на суму 114583,32 грн.; №4 від 30 квітня 2022 року на суму 114583,32 грн.; №5 від 31 травня 2022 року на суму 114583,32 грн.; №6 від 30 червня 2022 року на суму 114583,32 грн.; №7 від 31 липня 2022 року на суму 114583,32 грн.; №8 від 31 серпня 2022 року на суму 114583,32 грн.; №9 від 30 вересня 2022 року на суму 114583,32 грн.; №10 від 31 жовтня 2022 року на суму 114583,32 грн.; №11 від 30 листопада 2022 року на суму 114583,32 грн. Акти підписані лише позивачем.

Листами ПП "Капітальне будівництво і ремонт" №05/10 від 05.10.2021, №09/11 від 09.11.2021, №09/12 від 09.12.2021, №12/01 від 12.01.2021, №07/02 від 07.02.2022 відповідач повідомляє позивача, що у листах №02/04 від 02.04.2021, №20/04 від №28/04 від 28.04.2021 ним було повідомлено ФОП Дружиніну І.М. про розірвання договору №1 від 23.02.2018 в односторонньому порядку з 10.05.2021, з огляду на що повертає акти №9 від 30.09.2021, №8 від 31.08.2021, №10 від 31.10.2021, №11 від 30.11.2021, №12 від 31.12.2021, №1 від 31.01.2022 без підпису.

Однак, судом приймається до уваги, що рішеннями Господарського суду Хмельницької області від 03.08.2021 у справі №924/433/21, від 20.01.2022 у справі №924/954/21, якими стягнуто з відповідача заборгованість з орендних платежів за договором оренди обладнання №1 від 23.02.2018 та Господарського суду Тернопільскої області від 22.09.2022 у справі №921/759/21, яким відмовлено у розірванні договору оренди обладнання №1 від 23.02.2018 за відсутності підстав, встановлено, що договір оренди обладнання №1 від 23.02.2018 чинний, між сторонами існують договірні відносини щодо орендованого майна, майно перебуває в користуванні ПП "Капітальне будівництво і ремонт".

Доказів протилежного сторонами також не надано і при розгляді даної справи.

За умовами ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, вищенаведені факти вважаються встановленими і не потребують повторного доказування.

Як передбачено пунктом 6.1. договору сторони домовились, що за цим договором розмір місячної орендної плати, за користування об`єктом оренди, становить 114583,32 грн.

Відповідно до п. 6.3 Договору оренди обладнання №1, орендна плата виплачується Орендарем щомісячно в безготівковій формі на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним. Орендодавець зобов`язаний щомісячно, до 15 числа місяця, наступного за звітним надати орендарю розрахункові дані платіжних документів (рахунок, акт виконаних робіт, тощо) для сплати орендної плати визначеної цим Договором.

Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання.

Відповідач своїх договірних зобов`язань щодо проведення розрахунків з позивачем за оренду об`єкта своєчасно та у повному обсязі не виконав, оплату орендних платежів не здійснював.

Таким чином, станом на день звернення позивачем із позовом до суду, у відповідача існує заборгованість перед позивачем по орендній платі в сумі 1 718 749,80 грн., за період з вересня 2021 року по листопад 2022 року.

Оскільки матеріали справи не містять доказів погашення відповідачем заборгованості у сумі 1718749,80 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

З огляду на прострочення відповідачем грошових зобов`язань за договором оренди обладнання№1 від 23.02.2018, позивач просить суд стягнути нараховані на підставі п.п. 10.7., 10.8. Договору та ст. 625 ЦК України 104 729,15 грн. пені, 4303,93 грн. 3% річних та 33802,08 грн. інфляційних втрат за період з вересня 2021 року по грудень 2022 року, про стягнення яких звернувся з вказаним позов до суду.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення сум, враховуючи заявлений позивачем період нарахування та суми боргу, суд зазначає, що розрахунок проведено арифметично неправильно, проте в межах можливих нарахувань за заявлений період, а тому вважає його правомірним, з огляду на що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у сумі 4303,93 грн. та 33802,08 грн. втрат від інфляції обрахованих на прострочену заборгованість за користування об`єктом оренди з вересня 2021 по листопад 2022 обраховані станом на 30.12.2022 підлягають задоволенню.

За положеннями ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України

Згідно з приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частиною другою ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п.п. 10.7, 10.8 Договору, сторони визначили, що у випадку несвоєчасної, або не в повному обсязі оплати орендної плати, Орендодавець має право вимагати від орендаря сплати штрафних санкцій у формі пені в розмірі 0,2% від суми прострочених платежів за кожен день прострочення. Сторони дійшли згоди, про можливість нарахування штрафних санкцій (інфляційні витрати, пеня, тощо).

Однак, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши розрахунок заявленої до стягнення суми 104729,15 пені, суд встановив, що розрахунок проведено арифметично неправильно, проте в межах можливих нарахувань за заявлений період, з огляду на що, заявлена сума пені обрахована на прострочену заборгованість з вересня 2021 по листопад 2022, станом на 30.12.2022, є правомірною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню та стягненню з відповідача.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини які є предметом доказування у справі судом визнаються встановленими та позовні вимоги до відповідача є обґрунтованими, не спростованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

У позовній заяві позивачкою повідомлено, що попередній (орієнтовний) розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 100 000,00 грн.

30.03.2023 представником позивача подано до суду додаткові пояснення по справі, де останній вказав, що зі сторони відповідача не подавались заяви по суті, через що Адвокатське бюро не здійснювало підготовку і подання відповідних заяв по суті, тому остаточною сумою витрат на правничу допомогу в межах розгляду даної справи слід вважати 61 000 грн., яку просить стягнути з ПП "Капітальне будівництво і ремонт" при ухваленні судового рішення в користь позивача.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України). Зазначений висновок викладений у додатковій постанові Верховного Суду від 19.08.2020р. у справі №910/7520/19.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність" Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.02.2020 року у справі №910/16223/18.

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 19.08.2020р. у справі 3910/7520/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України. Аналогічний висновок викладений у додатковій постанові Верховного Суду від 19.07.2021 року у справі №910/16803/19.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі №638/7748/18.

У додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила такі висновки: 1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21); 2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу ; 3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44).

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.12.2021 року у справі № 904/3550/21.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Аналогічний висновок міститься у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

На підтвердження витрат на професійну допомогу позивачем надано договір про надання професійної правничої допомоги №24 від 17.10.2022, укладений між Адвокатським Бюро "Ростислава Никитюка" (Адвокатське Бюро) та Фізичною особою Дружиніною Інною Миколаївною (клієнт) та Додаток №2 до договору - Акт приймання-передачі наданих послуг виконаних робіт по наданню правничої (правової) допомоги №01 від 30.12.2022.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. договору за правову допомогу, передбачену в п.п. 1.1. п.1 договору клієнт сплачує бюро гонорар у розмірі 100 000,00 грн., розмір якого включатиме виконання робіт погодинно та/або фіксованого у відповідності до критеріїв, визначених у додатку №1 до договору ("Вартість правничої допомоги"), та Додатку №2 ("Акт приймання - передачі виконаних робіт по наданню правничої (правової) допомоги"), які є невід`ємною частиною даного правочину. В ціну договору не включені фактичні витрати щодо виконання "Бюро" зобов`язань за договором.

Згідно з пунктом 5.1. договору розмір оплати праці бюро при наданні правової допомоги, а також умови, строки та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього договору, визначеними п. 4.1. договору. За домовленістю сторін оплата правової допомоги може здійснюватися також у вигляді передоплати або авансу (пункт 5.2. договору).

17.10.2022 року сторонами також підписано Додаток №1 до договору №24 про надання правничої (правової) допомоги від 17.10.2022 "Вартість правничої допомоги", відповідно до п. 1 якого на виконання умов п.п. 4.1. п. 4, п.п. 5.1. п. 5 Договору сторони погодили вартість правничої допомоги, яка буде надаватись бюро клієнту погодинно та фіксовано згідно критеріїв послуг, які відображені у таблиці, де:

1. Консультація клієнта (вивчення наданих клієнтом документів, визначення правової позиції для досягнення бажаного результату) - 2000,00 грн. погодинно (ціна за одну годину роботи).

2. Підготовка заяв, скарг, звернень, інформаційних запитів до підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та господарювання, з метою зібрання інформації, отримання документів, задоволення вимог клієнта для досягнення його кінцевої мети - 1000,00 грн. погодинно (ціна за одну годину роботи).

3. Підготовка та подання заяв по суті, визначених процесуальними кодексами України, а саме: позовна заява, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення, апеляційна скарга, відзив на апеляційну скаргу, касаційна скарга, відзив на касаційну скаргу - 2500,00 грн. погодинно (ціна за одну годину роботи).

4. Написання заяв, клопотань, та інших процесуальних документів в межах розгляду адміністративної, цивільної, господарської, справі - 1000,00 грн. фіксовано.

5. Ознайомлення з матеріалами цивільної, адміністративної, господарської справ - 1000,00 грн. погодинно (ціна за одну годину роботи).

7. Підготовка та подання адвокатських запитів до підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та господарювання, з метою: зібрання інформації, отримання документів для досягнення кінцевої мети клієнта - 1000,00 грн. фіксовано.

8. Участь адвоката в судовому засіданні в суді першої інстанції (з урахуванням часу на проїзд та іншого фактично витраченого часу) - 2000,00 грн. фіксовано.

9. Участь адвоката в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції за межами м. Тернополя (з урахуванням часу на проїзд та іншого фактично витраченого часу) - 3000,00 грн. фіксовано.

30.12.2022 між Адвокатським Бюро "Ростислава Никитюка" та фізичною особою - підриємцем Дружиніною Інною Миколаївною підписано Акт №01 приймання-передачі виконаних робіт по наданню правничої (правової) допомоги, згідно якого Адвокатським Бюро надано правничу (правову) допомогу клієнту на загальну суму 61 000,00 грн. за 25 год., а саме:

1. Консультування клієнта: вивчення наданої клієнтом документації щодо виниклої заборгованості перед останнім зі сторони ПП "Капітальне будівництво і ремонт" згідно Договору оренди обладнання №1 від 23.02.2018; роз`яснення норм чинного законодавства щодо визначення способу захисту порушеного права клієнта про примусове зобов`язання за невиконання умов договору оренди обладнання №1 від 23.02.2018 щодо стягнення суми основної заборгованості та штрафних санкцій - дата надання правничої допомоги - 18.10.2022 - 2год., 21.10.2022 - 1год., в загальному кількість витраченого часу - 3 год., вартість наданої правничої допомоги - 6000,00 грн.

2. Опрацювання правових позицій Верховного суду, судової практики щодо захисту законних прав та інтересів клієнта у схожих спірних правовідносинах, формування додатків, складання позовної заяви для подання в Господарський суд Хмельницької області від імені клієнта про стягнення з ПП "Капітальне будівництво і ремонт" суми основної заборгованості, пені, 3% річних, інфляційні втрати, яка виникла з Договору оренди обладнання №1 від 23.02.2018 - дата надання правничої допомоги - 26.10.2022 - 2год., 09.11.2022 - 2год., 29.11.2022 - 2год., 30.11.2022 - 2год., 14.12.2022 - 4год., 21.12.2022 - 2год., 22.12.2022 - 2год., 29.12.2022 - 2год., 30.12.2022 - 4 год., в загальному кількість витраченого часу - 22год., вартість наданої правничої допомоги - 55000,00 грн.

Пунктом 5 Акту №01 від 30.12.2022 сторони зазначили, що зауважень та скарг одна до одної щодо виконання умов договору №24 від 17.10.2022 не мають

Відповідно до платіжної інструкції №118 від 17.10.2022 ФОП Дружиніна І.М. перерахувала АБ Ростислава Никитюка згідно рахунку №1 від 17.10.2022 - 100 000,00 грн.

Також, в матеріалах справи наявний Ордер на надання правничої (правової) допомоги ФОП Дружиніній І.М. на підставі договору №24 від 17.10.2022 у Господарському суді Хмельницької області адвокатом Никитюком Ростиславом Ігоровичем, виданий адвокатським бюро: "Адвокатське бюро "Ростислава Никитюка" від 30.12.2022.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява від 30.12.2022, клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду від 20.01.2023, від 14.02.2023, від 20.02.2023 та від 23.02.2023, а також додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи від 29.03.2023 підписані представником позивача - адвокатом Р.І. Никитюком,

Вказані матеріали є належними доказами (належно оформлені) того, що позивачу надано професійну правничу допомогу у даній справі адвокатським бюро "Ростислава Никитюка" згідно відповідного договору, а позивач прийняв послуги на суму 61000,00 грн. та сплатив адвокатському бюро 100 000,00 грн., що в силу ст. 126 ГПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви та необхідність відшкодування позивачу понесених витрат на професійну правничу допомогу (враховуючи, що позов задоволений).

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з гонораром успіху. ЄСПЛ вказав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) також зауважила, що за наявності угод, які передбачають гонорар успіху, ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22.02.2005 у справі Пакдемірлі проти Туреччини ( Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала гонорар успіху у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72) (пункт 5.43 постанови).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75 - 79 ГПК України.

Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З огляду на викладене, враховуючи, що позовна заява у даній справі №924/11/23, а також судова практика та рішення є аналогічними у справах №924/433/21, №924/954/21 та №921/759/21, між тими самими сторонами про той самий (аналогічний) предмет, суд вважає, що витрачений час адвокатом на консультування клієнта, вивчення наданої клієнтом документації щодо наявної заборгованості перед останнім зі сторони ПП "Капітальне будівництво і ремонт" згідно Договору оренди обладнання №1 від 23.02.2018; роз`яснення норм чинного законодавства щодо визначення способу захисту порушеного права клієнта про примусове зобов`язання за невиконання умов договору оренди обладнання №1 від 23.02.2018 щодо стягнення суми основної заборгованості та штрафних санкцій (3 години) та опрацювання правових позицій Верховного суду, судової практики щодо захисту законних прав та інтересів клієнта у схожих спірних правовідносинах, формування додатків, складання позовної заяви для подання в Господарський суд Хмельницької області від імені клієнта про стягнення з ПП "Капітальне будівництво і ремонт" суми основної заборгованості, пені, 3% річних, інфляційних втрат, яка виникла з Договору оренди обладнання №1 від 23.02.2018 (22 години) є неспівмірним з часом, який затрачений адвокатами на виконання робіт, а справа є однотипною, поширеною та не складною з усталеною судовою практикою та вважає за належне зменшити розмір заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу до 7000,00 грн.

Судом зауважується, що в усіх перелічених справах також приймав участь адвокат Никитюк Р.І., що свідчить про його обізнаність з усіма матеріалами у справі стосовного договірних відносин між сторонами, а саме договору оренди обладнання №1 від 23.02.2018 та правовими позиціями судів у даних правовідносинах.

Судом також приймається до уваги, що за даними Державного комітету статистики України середньомісячна заробітна плата при 40-ка годинному робочому тижні у жовтні 2022 року становила 12949 грн. 01 коп., що в розрахунку за одну годину становить 323 год. 73 коп./год., у листопаді 2022 року становила 13020 грн. 61 коп., що в розрахунку за одну годину становить 325 год. 51 коп./год. та у грудні 2022 року становила 13376 грн. 21 коп., що в розрахунку за одну годину становить 334 год. 40 коп./год.

Отже, дослідивши заяву позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 61 000,00 грн., суд вважає, що розмір заявлених адвокатським бюро витрат по наданню правової допомоги у сумі 61 000,00 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру.

Враховуючи наведене, оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин даної справи, суд керуючись статтями 126, 129 ГПК України дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу надану адвокатським б`юро "Ростислава Никитюка", які пов`язані з розглядом цієї справи підлягають частковому задоволенню на суму 7 000,00 грн. У стягненні витрат на професійну правничу допомогу з відповідача в розмірі 54 000,00 грн. суд відмовляє з підстав невідповідності критерію обґрунтованості.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 126, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов фізичної особи-підприємця Дружиніної Інни Миколаївни до приватного підприємства "Капітальне будівництво і ремонт" про стягнення 1 861 584,96 грн., з яких: 1 718 749,80 грн. основного боргу, 104 729,15 грн. пені, 4303,93 грн. 3% річних та 33802,08 грн. інфляційних втрат задовольнити.

2. Стягнути з приватного підприємства "Капітальне будівництво і ремонт" (місто Хмельницький, вулиця Пілотська, будинок 14, к. 33, ідентифікаційний код 34754711) на користь фізичної особи-підприємця Дружиніної Інни Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 1 718 749,80 грн. основного боргу, 104 729,15 грн. пені, 4303,93 грн. 3% річних, 33802,08 грн. інфляційних втрат, 27923,78 грн. судового збору та 7 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням пп. 17.5 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складений 07.04.2023.

Суддя А.М. Яроцький

Віддрук. у 2 прим.:

1 - для суду;

2 - відповідачу - вул. Пілотська, 14, кв. 33, м. Хмельницький, Хмельницька обл., 29010.

направити на адресу електронної пошти:

представнику позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1