ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2023 року м.Дніпро Справа № 904/3253/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Іванова О.Г.

при секретарі судового засідання Бурчак А.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Піун Світлана Петрівна (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Даниленко В.В. (в залі суду)

від відповідача: Сафонова В.В. (в залі суду)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2022 (повний текст складено та підписано 12.12.2022 суддя Манько Г.В.) у справі №904/3253/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

до Відділу освіти і науки Нікопольської міської Ради

про стягнення 1 057 964 грн. 65 коп.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Відділу освіти та науки Нікопольської міської ради основного боргу 800 975 грн. 62 коп., пені 96 994 грн. 85 коп., 3% річних 13 956 грн. 72 коп., інфляційних втрат 146 037 грн. 46 коп. та судових витрат у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропеьровської області від 06.12.2022 у справі №904/3253/22 позов задоволено частково. Стягнуто з Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість 800 975,62 грн.; пеня у сумі 1939,90 грн.; три проценти річних 13 956,72 грн.; інфляційні втрати у сумі 146 037,46 грн., судовий збір в сумі 15 869 грн. 47 коп. В решті відмовлено.

Приймаючи рішення в частині зменшення пені до пені до 1939 грн. 90 коп , місцевий господарський суд виходив з того, що згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій на яких ведуться бойові дії відповідач перебуває на території проведення воєнних (бойових) дій. Відділ освіти і науки Нікопольської міської ради є неприбутковою організацією (рішення Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 18.04.2018 № 17). Відповідач є структурним підрозділом органу місцевого самоврядування -Нікопольської міської ради та фінансується з місцевого бюджету, фінансовий ресурс якого внаслідок військової агресії російської федерації значно зменшився. Згідно листа управління економіки, фінансів та міського бюджету Нікопольської міської ради № 225 від 06.10.2022 за 9 місяців до місцевого бюджету Нікопольської міської ради недоотримано. 21,7 млн. грн. Динаміка надходжень податків і зборів до бюджету Нікопольської територіальної громади свідчить про значне зменшення фінансового ресурсу бюджету та очікується поглиблення ситуації щодо скорочення надходжень та невиконання затверджених планових показників. Очікується невиконання затверджених Нікопольською міською радою планових показників надходжень до загального фонду бюджету у сумі понад 37,0 млн. грн. За рахунок міського бюджету Нікопольської міської територіальної громади проведено заходи з усунення руйнувань будівель завданих бойовими діями російської федерації, на загальну суму 4.4 млн. грн. В зв`язку з виникнення надзвичайних ситуацій воєнного характеру місцевого рівня, очікується збільшення вказаних витрат. Територіальною громадою створено матеріальний резерв у розмірі 21,9 млн. грн. З бюджету Нікопольської міської ради надасться допомога тимчасово переміщеним особам (переселенцям), надається гуманітарна допомога, оплачуються комунальні послуги розселеним людям. Починаючи з 24.02.2022 Нікопольська територіальна громада прихистила у себе більш ніж 5,0 тис. тимчасово переміщених осіб.

За умовами ст. 233 Господарського кодексу України суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та зменшити розмір пені до 1939 грн. 90 коп.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 95 054,95 грн скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги задовольнити.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- спірний період поставки природного газу є листопад 2021 року, за який Ві щовідач мав розрахуватися з Позивачем, згідно з п. 4.4 Типового договору, до кінця грудня 2021 року, тобто до початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України та відповідно до початку воєнних (бойових) дій.

- посилання Відповідача на факт перебування на території проведення воєнних (бойових) дій є недоречним та не звільняє його від виконання зобов`язань щодо оплати за отриманий природний газ та від відповідальності за їх невиконання.

- враховуючи умови Договору, норми законодавства, якими врегульовано зобов`язальні правовідносини з поставки, ТОВ «ГК «Нафтогаз України» вважає позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача суми пені в розмірі 96 994,85 грн. обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

- у справі, що переглядається сума зобов`язання відповідача з оплати поставленого газу та розмір заборгованості дорівнює 800 975,62 грн, (тобто, відповідач недоплатив позивачу аж 100% від загальної вартості поставленого газу), тоді як сума пені, нарахована відповідно до договору, становить 96 994,85 грн, що складає 12% від суми заборгованості. Це означає, що вартість газу, з оплати якого відповідачем прострочило оплату, фактично збільшиться для Відповідача не більш як на 12%.

Відтак, заявлена сума пені не є надміру великою до боргу відповідача враховуючи процентне співвідношення виконання зобов`язання.

- в даному випадку Відповідачем не доведено реального скрутного фінансового стану, а тому положення ГПК України щодо обов`язку доказування не дотримано, адже Відповідач не надав достатніх доказів для того, щоб можна було зробити висновок про скрутний фінансовий стан Відповідача, саме в період виникнення правовідносин в листопаді 2021, чим було порушено положення ст.73 ГПК України, а також ст.74 ГПК України (обов`язок доказування і подання доказів): кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, оскільки неможливість виконання зобов`язань у листопаді 2021 році, тобто до повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, не може бути підставою для звільнення його від відповідальності.

- судом не враховано того, що неналежне планування своєї діяльності Відповідачем не повинно порушувати права інших господарюючих суб`єктів, які належним чином виконали свої обов`язки. Ризики від власної діяльності Відповідача не може покладатися на інших учасників господарських відносин, оскільки це порушує принцип розумності та справедливості.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

У відзиві на апеляційну скаргу Відділ освіти і науки Нікопольської міської Ради вказує, що:

- як зазначалося Відповідачем у відзиві на позовну заяву. Відділ освіти і науки Нікопольської міської ради власних прибуткових надходжень не має та є неприбутковою організацією, на підтвердження чого суду першої інстанції надано копію рішення Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 18.04.2018 № 171.

- Відповідач перебуває на території проведення воєнних (бойових) дій та по своїй діяльності забезпечує роботу комунальних закладів освіти і місті Нікополі, в тому числі їх матеріально-технічне забезпечення. Станом на теперішній час, внаслідок щоденних обстрілів території міста Нікополя, пошкоджень чи руйнувань зазнали 18 закладів загальної середньої освіти (69% від загальної кількості) та 15 закладів дошкільної освіти (53% від загальної кількості) та 2 заклади позашкільної освіти (66% від загальної кількості). Щоденні руйнування потребують значних незапланованих витрат.

Виплата пені в розмірі заявленому позивачем може унеможливити виконання Відповідачем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним.

- невиконання Відповідачем зобов`язань перед Позивачем пов`язано з неможливістю сплати заборгованості за спожитий газ. Оскільки В період часу визначений в позовній заяві (01.11.2021 по 20.11.2021) Відповідач перебував та перебуває до цього часу в договірних відносинах з іншим постачальником природного газу - Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг». Відповідно до п. 2.1. договору від 01.11.2021 № 03-1003/21-БО-Т Постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем об`єм (обсяг) природного газу у період з 01.11.2021 по грудень 2022 року (включно)в кількості 1837,840 тис. куб. метрів. Таким чином Відповідач не міг акцептувати публічний договір на який посилається Позивач.

- Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» не надано жодного доказу на підтвердження наявність ускладнень в його господарській діяльності чи понесення ним збитків, зумовлених несвоєчасним виконанням Відповідачем умов договору, які свідчили б про погіршення його фінансового стану.

- зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

- суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішив питання щодо розміру пені із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою суду від 04.01.2023 витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи №904/3253/22. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження відкладено до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

11.01.2023 до Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 904/8911/22.

Ухвалою суду від 16.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2022 у справі №904/3253/22. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 13.02.2023 о 12:00 годин.

Від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 06.02.2023 судові засідання у справі №904/3253/22 вирішено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку EasyCon.

13.02.2023 судове засідання не відбулося через перебування головуючого судді Дарміна М.О. у відпустці.

У зв`язку з виходом головуючого судді Дарміна М.О. з відпустки, колегія суддів вирішила призначити нову дату судового засідання.

Ухвалою суду від 17.02.2023 розгляд справи призначено у судовому засіданні на 27.03.2023 о 12:20 годин, судові засідання у справі №904/3253/22 вирішено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку EasyCon

27.03.2023 у судовому засіданні, за участю представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

За умовами Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором (п. 2.1 Договору).

Відносини сторін, що є предметом договору, але не врегульовані ним, регулюються згідно із Цивільним кодексом України. Законом України "Про ринок природного газу", Правилами постачання. Кодексом газотранспортної системи, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2493, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 (п. 2.3 Договору).

Для забезпечення безперервного постачання природного газу Споживачу Постачальник зобов`язується здійснювати своєчасну закупівлю природного газу в обсягах, які за належних умов забезпечать задоволення попиту на споживання природного газу Споживачем (п. 3.5 Договору).

Постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті (п. 4.1. договору).

Об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу (п. 4.2. договору).

Постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено) (п. 4.3. договору).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3. цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п. 4.4. договору).

У разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. У разі порушення побутовим споживачем строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахувань пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу (п. 4.5. Договору).

Споживач зобов`язується: забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього Договору (п. 5.2, 5.2.1 Договору).

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п. 8.1. договору).

ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України. За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 9І7-р Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

Позивач, як суб`єкт ринку природного газу має право доступ до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.

Факт включення Відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого Відповідачем, до постачальника «останньої надії» підтверджується листом оператора ГТС від 27.06.2022 № ТОВВИХ-22-6783 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XS000023Y9C002, інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (Форма № 10), відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56XS000023Y9C002.

Обсяг спожитого відповідачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується Постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу. Позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС. Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

Позивачем направлялись на адресу Відповідача відповідні рахунки на оплату поставленого природного газу, останнім не здійснено оплату за спожитий газ за листопад 2021 р.

Укладений між сторонами публічний типовий Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань.

Позивачем було виконано в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, відповідно до Договору, у строк та порядок передбачений Договором, належним чином та в повному обсязі. Було поставлено природного газу на загальну суму 800 975,62 грн. у спірному періоді. 3 01.11.2021 по 30.11.2021 позивач поставив Відповідачу природний газ в об' ємі 47 677, 12 куб.м. на суму 800 975,62 грн., а відповідач повністю не здійснив оплату за поставлений природний газ та не підписав Акт приймання-передачі природного газу

На час прийняття рішення у справі у відповідача перед позивачем сформувалась заборгованість за спожитий природній газ на загальну суму 800 975,62 грн.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Предметом позову у даній справі є матеріально правовоа вимога позивача про стягнення 800 975 грн. 62 коп. вартості природного газу в об`ємі 47 677,12 куб, який було поставлено відповідачу в період з 01.11.2021р. по 31.11.2021р. та пені 96 994 грн. 85 коп., 3% річних 13 956 грн. 72 коп., інфляційних втрат 146 037 грн. 46 коп, нарахованих в зв`язку з простроченням сплати основного боргу.

Предметом апеляційного оскарження є рішення місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні стягнення пені у розмірі 95 054,95 грн з заявлених до стягнення 96 994 грн .

Відповідно до змісту листа ТОВ «Оператор ГТС України» № ТОВВИХ-22-6783 від 27.06.2022р. «… Щодо стпоживача з ЄІС код 56XS000023Y9C002 В інформаційній платформі споживач з ЄІС код 56XS000023Y9C002 був закріплений за постачальником «останьої надії» ТОВ « ГК «Нафтогаз України» (ЄІС код 56X80В) у період з 01.11.2021р. по 20.11.2021р. З огляду на викладене, інформуємо, що обсяг природного газу, використаний споживачем з ЄІС код 56XS000023Y9C002 у вказаний період та внесенпй в алокацію постачальника «останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» ЄІС код 56X80В, становить 47 677,12 м3 …» (з.с. 41).

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач в своєм відзиві зазначав, що: «… Позивач мав та має доступ до інформаційної платформи в режимі реального часу, про що він зазначає в позові, а відтак володіє інформацією про наявність у Відповідача починаючи з 01.11.2021 іншого постачальника природного газу.

В період часу визначений в позовній заяві (01.11.2021 по 20.11.2021) Відповідач перебував та перебуває до цього часу в договірних відносинах з іншим постачальником природного газу - Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (копія договору від 01.11.2021 № 03-Ю03/21-БО-Т додається). Відповідно до п. 2.1. договору від 01.11.2021 № 03-Ю03/21-БО-Т Постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем об`єм (обсяг) природного газу у період з 01.11.2021 по грудень 2022 року (включно)в кількості 1837,840 тис. куб. метрів. Таким чином Відповідач не міг акцептувати публічний договір на який посилається в Позовній заяві Позивач.

Оскільки Відповідач не має доступу до інформаційної платформи газотранспортної системи, в період часу з 01.11.2021р. по 20.11.2021р. він не знав та не міг знати про включення оператором газотранспортної системи обсягів природного газу «спожитих» з 1 листопада 2021 року до портфелю постачальника «останьої надії…» (а.с. 101-102).

В свою чергу, позивач, спростовуючи відповідні доводи відповідача у своїй відповіді на відзив зазначав наступне : « … відповідно до пункту 3.2 Договору постачання природного газу від 01.11.2021 № ОЗ-ІООЗ/БО-Т, укладеного між Відповідачем та ТОВ «Газопостачальна команія «Нафтогаз Трейдінг», постачання газу за цим Договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до Рєестру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС…

… Необхідно зазначити, що згідно з пунктом 7 розділу IV Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі -НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2496 Про затвердження Правил постачання природного газу: « Зміна постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС здійснюється в порядку, визначеному главою 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, та з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу» щодо зміни постачальника протягом періоду, який не перевищує 21 день з моменту ініціювання споживачем (чи за дорученням споживача його постачальником) зміни постачальника».

Крім того необхідно зазначити, що згідно з п. 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493, інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази включення Відповідача до Реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» у листопаді 2021.

Натомість, в матеріалах справи наявні докази включення Відповідача в означений період саме до Реєстру споживачів Позивача.

Таким чином, доводи Відповідача про наявність у нього іншого постачальника в листопаді 2021 безпідставні та спростовуються наведеними аргументами Позивача та наявними в матеріалах справи доказами…» (а.с. 139-140).

Колегією суддів встановлено, що 01.11.2021р. між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдінг та віддділом освіти і науки Нікопольської міської ради ЄІС код 56XS000023Y9C002 укладено договір постачання природного газу № 03-1003/21-БО-Т (а.с. 76-81).

Разом із цим, відповідно до умов пункту 3.2 Договору, постачання природного газу за Договором здійснюється Постачальником виключно за умови включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доводити таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Водночас сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.

Подібну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.

З урахуванням вищевикладенного, колегія суддів контатує, що Позивачем не спростовано належними і допустимими доказами твердження відповідача про відсутність його вини у невключенні до Реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» у листопаді 2021.

Відповідно до пунтку 3 розділу «I. Загальні положення»:

3. Постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Відповідно до пунктів 4,5 розділу « II. Порядок постачання природного газу споживачам, що не є побутовими»:

4. Для укладення договору постачання природного газу споживач має надати постачальнику такі документи:

заяву про укладення договору, в якій зазначити свій персональний ЕІС-код та очікувані об`єми (обсяги) споживання природного газу на період дії договору;

належним чином завірену копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт споживача;

копії документів на право укладання договору, які посвідчують статус юридичної особи чи фізичної особи - підприємця та уповноваженої особи на підписання договору, та копію документа про взяття на облік у контролюючих органах;

письмову довідку діючого постачальника (за його наявності) або складений з ним акт звірки взаєморозрахунків про відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений газ перед діючим постачальником, або письмовий дозвіл діючого постачальника (за його наявності) на перехід споживача до нового постачальника.

5. Договір постачання природного газу повинен містити такі умови, що є істотними та обов`язковими для цього виду договору:

1) місце і дата укладення договору, а також найменування/прізвища, імена, по батькові постачальника і споживача та їх EIC-коди як суб`єктів ринку природного газу;

2) предмет договору, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити споживачу природний газ в необхідних для нього об`ємах (обсягах);

3) ЕІС-код точки/точок комерційного обліку споживача, по яких буде здійснюватися постачання природного газу постачальником (за необхідності, якщо по інших точках комерційного обліку постачання газу здійснює інший постачальник);

4) найменування Оператора ГРМ/ГТС, з яким споживач уклав договір розподілу/транспортування природного газу;

5) річні, місячні та/або добові обсяги природного газу, у тому числі в розрізі точок комерційного обліку (за необхідності), та/або допустиме їх відхилення;

6) порядок перегляду та коригування підтверджених обсягів природного газу, у тому числі протягом розрахункового періоду;

7) режими постачання та споживання природного газу протягом розрахункового періоду;

8) ціна постачання природного газу за договором;

9) порядок та строки проведення розрахунків за поставлений природний газ;

10) порядок звіряння фактичного об`єму (обсягу) спожитого природного газу на певну дату чи протягом відповідного періоду;

11) відповідальність сторін за невиконання умов договору та підстави її застосування, у тому числі в разі перевищення споживачем підтверджених обсягів природного газу за відповідний період, а також механізми компенсації і повернення, які застосовуються, якщо рівні якості послуг постачальника за договором не виконуються, зокрема за неточності в рахунку чи його затримці (норма вноситься в договір за згодою сторін);

12) перелік випадків, коли постачання природного газу може бути обмежено/припинено споживачу, та порядок обмеження/припинення, а по споживачу, що не є захищеним відповідно до Правил про безпеку постачання природного газу, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в нафтогазовій галузі, додаткові вимоги, визначені в зазначених Правилах;

13) порядок зміни постачальника;

14) строк дії договору та умови і порядок його продовження, припинення чи розірвання, у тому числі інформація щодо можливості його одностороннього розірвання;

15) місцезнаходження/місце проживання, банківські реквізити сторін;

16) інформація, що стосується прав споживачів, у тому числі щодо розгляду скарг (вирішення спорів) постачальником, і засоби спілкування та/або публічного оголошення інформації, що подається постачальником згідно з цими Правилами;

18) право споживача на отримання інформації, визначеної Законом України «Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення».

Відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до умов пункту 13.1 Договору постачання природного газу від 01.11.2021р. № 03-1003/21-БО-Т, даний Договір набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки газу до « 31» грудня 2022року включно, а в частині розрахунків до повного їх виконання. Продовження або припинення Доовору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору.

З урахуванням дати підписання Договору 01.11.2021р., колегія суддів констатує, що станом на дату підписання Договору постачання природного газу від 01.11.2021р. № 03-1003/21-БО-Т, ТОВ «Газопостачальної компанії «Нафтогаз Трейдинг» мало в своєму розпоряджені усі необхідні дані для визначення істотних умов Договору, в тому числі і ЕІС-код точки/точок комерційного обліку споживача, по яких буде здійснюватися постачання природного газу постачальником (за необхідності, якщо по інших точках комерційного обліку постачання газу здійснює інший постачальник), які мали бути включені в якості істотних умов цього договору.

Відповідно до пункту 13.5. Сторони зобов`язуються повідомляти одна одну рекомендованим листом повідомленням про зміни власних платіжних реквізитів, ЕІС-коду, адреси, номерів телефоністі факсів у п`ятиденний строк з дня виникнення відповідних змін.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що в період після підписання 01.11.2021р. Договору постачання природного газу№ 03-1003/21-БО-Т, відбулася зміна ЕІС-коду точки/точок комерційного обліку споживача, по яких буде здійснюватися постачання природного газу постачальником.

Відповідно до підпунктів 6.4 Договору постачання природного газу№ 03-1003/21-БО-Т Постачальник зобов`язаний:

1) виконувати умови цього Договору;

2) забезпечувати відповідно до вимог Кодексу ГТС своєчасну реєстрацію Споживача у Реєстрі при дотриманні Споживачем умов цього Договору;

3) повідомити Споживача про намір внесення змін до Договору постачання природного газу не пізніше ніж за 30 днів до набрання чинності таких змін (окрім змін, обумовлених зміною норм чинного законодавства України). Така інформація може бути надана Споживачу в будь-який спосіб: розміщення на веб-сайті Постачальника, відправлення електронного повідомлення на електронну пошту Споживача, письмове повідомлення тощо;

4) забезпечити Споживача прозорими та простими способами досудового вирішення спорів, розглянути скарги Споживача і протягом одного місяця повідомити про результати їх розгляду;

5) виконувати інші обов`язки, передбачені Правилами постачання природного газу та чинним законодавством України.Відповідно до пунтку 13.4. Договору, сторони погодили такий порядок внесення змін до цього Договору: усі зміни доповнення до цього Договору оформлюються письмово у формі додаткової угоди про внесення змін до цього Договору та підписуються уповноваженими представниками Сторін крім випадків, зазначених у пунктах 13.5 та 13.6 цього Договору.

Об`єднана палата Верховного Суду в своїй постанові від 10.04.2019 року у справі № 390/34/17 пояснила, що принцип добросовісності, який лежить в основі доктрини venire contra factum proprium, є стандартом чесної та відкритої поведінки. Це означає повагу до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Сама доктрина venire contra factum proprium базується на римській максимі non concedit venire contra factum proprium «не можна діяти всупереч своїй попередній поведінці». Таким чином, добросовісності та чесній діловій практиці суперечать дії, що не відповідають попереднім заявам або поведінці, якщо інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

З урахуванням вищевикладенного, колегія суддів вважає встановленим, що поставка газу Позивачем, як постачальником "останньої надії" саме через внесення ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» даних Відповідача на інформаційну платформу оператора ГТС лише через 19 днів після укладення договору за відсутності будь яких доказів на підтвердження правомірності такого зволікання.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В силу ст.233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

В якості інших обставин, які мають істотне значення при розгляді данної справи, колегією суддів враховуються відсутність будь-якої вини в діях Відповідача у виникненні спору.

Крім цього, як вірно встановлено місцевим господарським судом і не спростовано апелянтом, з гідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій на яких ведуться бойові дії відповідач перебуває на території проведення воєнних (бойових) дій. Відділ освіти і науки Нікопольської міської ради є неприбутковою організацією (рішення Нікопольської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 18.04.2018 № 17). Відповідач є структурним підрозділом органу місцевого самоврядування -Нікопольської міської ради та фінансується з місцевого бюджету, фінансовий ресурс якого внаслідок військової агресії російської федерації значно зменшився. Згідно листа управління економіки, фінансів та міського бюджету Нікопольської міської ради № 225 від 06.10.2022 за 9 місяців до місцевого бюджету Нікопольської міської ради недоотримано. 21,7 млн. грн. Динаміка надходжень податків і зборів до бюджету Нікопольської територіальної громади свідчить про значне зменшення фінансового ресурсу бюджету та очікується поглиблення ситуації щодо скорочення надходжень та невиконання затверджених планових показників. Очікується невиконання затверджених Нікопольською міською радою планових показників надходжень до загального фонду бюджету у сумі понад 37,0 млн. грн. За рахунок міського бюджету Нікопольської міської територіальної громади проведено заходи з усунення руйнувань будівель завданих бойовими діями російської федерації, на загальну суму 4.4 млн. грн. В зв`язку з виникнення надзвичайних ситуацій воєнного характеру місцевого рівня, очікується збільшення вказаних витрат. Територіальною громадою створено матеріальний резерв у розмірі 21,9 млн. грн. З бюджету Нікопольської міської ради надасться допомога тимчасово переміщеним особам (переселенцям), надається гуманітарна допомога, оплачуються комунальні послуги розселеним людям. Починаючи з 24.02.2022 Нікопольська територіальна громада прихистила у себе більш ніж 5,0 тис. тимчасово переміщених осіб.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що: "... що спірний період поставки природного газу є листопад 2021 року, за який Відповідач мав розрахуватися з Позивачем, згідно з п. 4.4 Типового договору, до кінця грудня 2021 року, тобто до початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України та відповідно до початку воєнних (бойових) дій.

Тому, посилання Відповідача на факт перебування на території проведення воєнних (бойових) дій є недоречним та не звільняє його від виконання зобов`язань щодо оплати за отриманий природний газ та від відповідальності за їх невиконання.

Будучи ознайомленим з умовами Типового Договору, Відповідач мав усвідомлювати, що за неналежне виконання умов Договору на нього буде покладена відповідальність передбачена п. 4.5. та розділом 8 Договору…

… З огляду на викладене, враховуючи умови Договору, норми законодавства, якими врегульовано зобов`язальні правовідносини з поставки, ТОВ «ГК «Нафтогаз України» вважає позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача суми пені в розмірі 96 994,85 грн. обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню…

… У справі, що переглядається сума зобов`язання відповідача з оплати поставленого газу та розмір заборгованості дорівнює 800 975,62 грн, (тобто, відповідач недоплатив позивачу аж 100% від загальної вартості поставленого газу), тоді як сума пені, нарахована відповідно до договору, становить 96 994,85 грн, що складає 12% від суми заборгованості. Це означає, що вартість газу, з оплати якого відповідачем прострочило оплату, фактично збільшиться для Відповідача не більш як на 12%.

Відтак, заявлена сума пені не є надміру великою до боргу відповідача враховуючи процентне співвідношення виконання зобов`язання…

… Таким чином, суд неспівмірно зменшив заявлену до стягнення пеню чим порушив принципи та підходи ВС у застосуванні ч. 1 ст. 233 ГК та ч. З ст. 551 ЦК

Суд не мав права застосовувати до спірних правовідносин ст. 233 ГК України, не з`ясувавши всіх обставин, з`ясування яких передбачене згаданою нормою.

Матеріали справи не містять достатніх доказів, які б підтверджували скрутне матеріальне становище Відповідача по справі саме в листопаді 2021 року, тобто в період виникнення правовідносин.

Саме по собі покликання на таке скрутне фінансове/матеріальне становище не є автоматичною підставою для зменшення пені на підставі положень ст.233 ГК України та ч.З ст.551 ЦК України.

В даному випадку Відповідачем не доведено реального скрутного фінансового стану, а тому положення ГПК України щодо обов`язку доказування не дотримано, адже Відповідач не надав достатніх доказів для того, щоб можна було зробити висновок про скрутний фінансовий стан Відповідача, саме в період виникнення правовідносин в листопаді 2021, чим було порушено положення ст.73 ГПК України, а також ст.74 ГПК України (обов`язок доказування і подання доказів): кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, оскільки неможливість виконання зобов`язань у листопаді 2021 році, тобто до повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, не може бути підставою для звільнення його від відповідальності.

Також, судом не враховано того, що неналежне планування своєї діяльності Відповідачем не повинно порушувати права інших господарюючих суб`єктів, які належним чином виконали свої обов`язки. Ризики від власної діяльності Відповідача не може покладатися на інших учасників господарських відносин, оскільки це порушує принцип розумності та справедливості.

За наведеного, висновок суду щодо наявності шдстав для зменшення пені на 98%, суперечить як положенням законодавства, так і матеріалам справи.

Господарський суд при вирішенні питання щодо зменшення пені повинен був об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, а не лише відповідача,

Причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення. Проте, під час розгляду справи не було враховано інтереси позивача.

Як уже зазначалося, сторони є у рівнозначному становищі.

У даній ситуації мають значення принципи справедливості та добросовісності, які поширюються не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження') та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав) і у майбутньому.

Зменшуючи розмір пені майже на 98%, суд таким чином хоче ототожнити зменшення розміру пені з повним звільненням боржника від відповідальності за порушення зобов`язання (стаття 218 Господарського кодексу України), тоді як зі змісту статті 233 Господарського кодексу України, яка регулює зменшення розміру штрафних санкцій, чітко вбачається, що зменшення судом розміру стягуваної пені є проявом обмеження відповідальності боржника, але аж ніяк не звільненням його від відповідальності.

Зменшення розміру пені майже на 98% фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

З огляду на наведене, беручи до уваги ті обставини, що відсутність вини відповідача у виникненні боргу, його важкий фінансовий стан не є винятковим випадком та підставою для зменшення пені, суд не надав належної уваги ступеню виконання зобов`язання боржником, не виконавши при цьому вимоги закону щодо оцінки майнового стану сторін, які беруть участь у зобов`язанні, та інших інтересів сторін, які заслуговують на увагу, що призвело до порушення ст. 233 ГК України ст. 525, 526, 551, 599, 625 Цивільного кодексу України…» з урахуванням недоведеності позивачем вини Відповідача у виникненні спору і наявності можливостей у Відповідача самостійно включати себе до Реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» у листопаді 2021р. ..." визнаються колегією суддів такими, що носять характер оціночних суджень і не спростовують встановлених фактичних обставин справи.

Колегія суддів відхиляє помилкові доводи апеляційної скарги в частині того, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції у справі № 904/9587/21 ухвалена місцевим господарським судом без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18), Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №910/8698/19, Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18 та Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №920/1013/18, від 26.03.2020 у справі №904/2847/19, Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №910/8698/19, від 14.07.2021 №№ 916/878/20, оскільки у кожній із зазначених справ судами досліджувались різні за змістом докази, які подавались сторонами, та на підставі встановлених судами різних за змістом обставин приймалися відповідні судові рішення, що, у свою чергу, не може свідчити про подібність правовідносин, оскільки під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищевикладеного, додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2022 у справі №904/3253/22 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 3 721,50 грн. (а.с. 190) покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2022 у справі №904/3253/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2022 у справі №904/3253/22 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору у сумі 3 721,50 грн. покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 13.04.2023

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна