УХВАЛА

м. Київ

05.04.2023Справа № 910/4984/23

Суддя Мандриченко О.В., розглянувши

позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОУН КЛАБ"

про стягнення 160 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась з позовом до Господарського суду міста Києва, в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОУН КЛАБ" пеню в розмірі 160 000,00 грн за порушення строків поставки товару, визначеного договором № 660/ВЗЗ-2022 від 13.10.2022.

Вивчивши матеріали справи, виходячи з вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що справу необхідно передати за територіальною підсудністю до Господарського суду Кіровоградської області з наступних підстав.

Згідно пункту 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до частини першої статті 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до статті 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

У відповідності до положень статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

В силу положень статті 10 зазначеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОУН КЛАБ", є: 25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд. 14.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, звертаючись до Господарського суду міста Києва з даним позовом, позивач керувався приписами частини п`ятої статті 29 Господарського процесуального кодексу України, зазначаючи, що грошові вимоги виникли з правовідносин щодо поставки товару, місцем виконання (поставки) якого є м. Київ.

Згідно частини п`ятої статті 29 Господарського процесуального кодексу України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Згідно пункту 6.1. договору № 660/ВЗЗ-2022 від 13.10.2022 дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці.

Пункт 6.2. вказаного договору передбачає, що передача (приймання-здача) товару здійснюється в пункті відвантаження замовника за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А та/або в пунктах відвантаження військових частин Національної гвардії України (товароодержувачі), визначених заявкою замовника.

Зявкою від 11.11.2022 до договору № 660/ВЗЗ-2022 від 13.10.2022 визначено місце постачання товару: м. Рівне, вул. Степана Бандери, 14А; м. Гостомель, вул. Проскурівська, буд. 18.

Також у вказаній заявці зазначено, що доставка товару здійснюється на склад замовника (в/ч НОМЕР_1 НГУ АДРЕСА_1).

При цьому, як вбачається з видаткових накладних № 296 від 24.12.2022, № 295 від 24.12.2022, № 294 від 24.12.2022, № 293 від 24.12.2022, № 297 від 24.12.2022, № 300 від 24.12.2022, № 299 від 24.12.2022, № 230 від 24.12.2022, № 298 від 24.12.2022, визначено місце постачання м. Рівне, вул. Степана Бандери, 14А; у видатковій накладній № 231 від 15.12.2022 визначено місце постачання м. Гостомель, вул. Проскурівська, буд. 18.

Відповідно до частини першої статті 532 Цивільного кодексу України, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Згідно з частини першої статті 197 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання підлягає виконанню за місцем, визначеним законом, господарським договором, або місцем, яке визначено змістом зобов`язання.

В сил приписів пункту 3 частини першої статті 532 Цивільного кодексу України, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться, за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання.

Пунктом 3 частини другої статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо місце виконання зобов`язання не визначено, зобов`язання повинно бути виконано, за іншими зобов`язаннями - за місцезнаходженням (місцем проживання) зобов`язаної сторони, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, судом встановлено, що сторони в договорі № 660/ВЗЗ-2022 від 13.10.2022 не визначили конкретне місце виконання даного договору, за змістом договору відсутні особливості за якими даний договір може виконуватися/бути виконаний в певному місці (в місті Києві в даному випадку), а згідно узгоджених домовленостей місцем виконання може бути будь-яка територія зазначена в заявці на поставку, що виключає підсудність справи саме Господарському суду міста Києва.

За таких обставин, суд вважає, що не можливо встановити, що єдиним місцем виконання договору є саме місто Київ, що виключає можливість застосування до нього положень статті 29 Господарського процесуального кодексу України та зумовлює застосування положень щодо загальної підсудності справ.

При цьому, суд також зауважує на тому, що місце поставки у даному випадку є місцем виконання зобов`язань постачальника за договором. Однак, предметом позову у даній справі не є зобов`язання відповідача виконати умови договору в натурі (поставити товар в належної якості), а стягнення штрафних санкцій, що можливе фактично лише шляхом перерахування у безготівковій формі грошових коштів з одного банківського ранку на інший банківський рахунок.

Також зі змісту договору не вбачається інших особливостей, зокрема в частині місця притягнення відповідача до відповідальності (стягнення штрафних санкцій).

Враховуючи, що сторони в договорі № 660/ВЗЗ-2022 від 13.10.2022, з урахуванням зявки від 11.11.2022, не визначили місце його конкретного виконання, а також те, що даний договір не є таким, що може виконуватись лише в певному місці, а також враховуючи те, що місцезнаходженням юридичної особи відповідача у справі, Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОУН КЛАБ", згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є: 25006, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд. 14, матеріали позовної заяви з додатками підлягають направленню за територіальною підсудністю до Господарського суду Кіровоградської області.

У відповідності до положень пункту 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дана позовна заява подана з порушенням приписів статті 27 Господарського процесуального кодексу України та не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду міста Києва, а матеріали справи № 910/4984/23 підлягають передачі на розгляд до Господарського суду Кіровоградської області.

Керуючись статті 27, 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Матеріали справи № 910/4984/23 за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОУН КЛАБ" про стягнення 160 000,00 грн - передати за територіальною підсудністю до Господарського суду Кіровоградської області (вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, м. Кропивницький, 25022).

Згідно частини першої статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та може бути оскаржена у порядку, встановленому ст. 256 Господарського процесуального кодексу України протягом десяти днів з моменту її підписання.

Суддя Олександр Мандриченко