ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню

"10" квітня 2023 р. Cправа № 902/549/16

Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Глобі А.С.

За участю представників:

Позивача/стягувача не з`явився

відповідача/заявника Сускова Н.П., ордер серії АВ №1069363 від 28.03.2023

розглянувши у відкритому судовому засідання у приміщенні суду матеріали заяви Міського комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №16" №б/н від 28.03.2023 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у справі

за позовом: Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (21100, м. Вінниця, вул. 600-річчя, 13)

до: Міського комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №16" (21050, м. Вінниця, вул. Володарського, 1)

про стягнення 236 401,62 грн.

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Господарського суду Вінницької області (суддя Колбасов Ф.Ф.) перебувала справа №902/549/16 за позовом Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" до Міського комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №16" про стягнення 236401,62 грн, а саме: суму основного боргу в розмірі 94600,00 грн, 104064,68 грн - пені, 3535,06 грн 3% річних та 34201,88 грн втрат від інфляції.

Рішенням від 18.08.2016 позов задоволено частково, а саме вирішено стягнути з Міського комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №16" на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" 94600,00 грн основного боргу, 34201,88 грн інфляційних втрат, 3535,06 грн 3 % річних, 1985,05 грн відшкодування витрат на судовий збір; провадження у справі в частині стягнення 104064,68 грн пені припинено по п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

06.09.2016 на виконання даного рішення судом було видано відповідний наказ.

28.03.2023 на адресу суду надійшла заява Міського комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №16" №б/н від 28.03.2023 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2023, вказану заяву розподілено судді Маслію І.В..

Ухвалою суду від 29.03.2023 прийнято справу №902/549/16 до свого провадження в частині розгляду заяви Міського комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №16" №б/н від 28.03.2023 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 10 квітня 2023 року. Крім того, запропоновано позивачу (стягувачу) надати суду письмові пояснення стосовно заяви відповідача. Дана ухвала направлена сторонам на відомі суду електронні адреси.

На визначену судом дату в судове засідання з`явився представник заявника (боржника), позивач (стягувач) правом подання пояснень щодо заяви та участі свого представника в судовому засіданні не скористався.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 ГПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

З огляду на викладене заява розглядається судом за відсутності представника позивача (стягувача).

Представник заявника боржника в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити.

Дослідивши надані матеріали, заслухавши представника боржника та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що заява Міського комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №16" №б/н від 28.03.2023 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Заява Міського комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №16" обґрунтована тим, що після набрання рішенням від 18.08.2016 у справі 902/549/16 законної сили Господарським судом Вінницької області видано відповідний судовий наказ від 05.09.2016 року. Зазначений судовий наказ було пред`явлено для примусового виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, назва якого змінювалась і наразі зазначений відділ державної виконавчої служби має назву - Перший відділ Державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ).

У відповіді № 40022 від 24.03.2023 року на адвокатський запит представника боржника Перший відділ Державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) зазначив, що 07.10.2016 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового наказу 902/549/16 виданого 05.09.2016 року Господарським судом Вінницької області. 06.12.2016 року виконавчий документ було повернуто стягувачу. Станом на 24.03.2023 року, повторно, до відділу Державної виконавчої служби для примусового виконання, зазначений виконавчий документ не надходив.

За твердженням боржника даний виконавчий документ був повернутий за заявою стягувача і повторне пред`явлення виконавчого документу можливе було до 06.12.2019 року, що фактично свідчить про відсутність майнових претензій стягувача до боржника. Враховуючи те, що підстави визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню не є вичерпними, та те що фактично з 06.12.2019 року стягувач фактично пропустив строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання, це свідчить про відсутність майнових претензій стягувана до боржника.

На підставі викладеного божник просить суд задовільнити дану заяву та визнати виконавчий документ - наказ №902/549/16, виданий Господарським судом Вінницької області 05.09.2016 року про стягнення з Міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №16» на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» 94600 грн. - основного боргу , 34201,88 грн. - інфляційних витрат, 3535,06 грн. - 3 % річних, 1985,05 грн. відшкодування витрат на судовий збір таким, що не підлягає виконанню.

Однак, суд не може погодитись з такими твердженням боржника з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 3 ГПК України, обов`язковість судового рішення є однією з основних засад (принципів) господарського судочинства.

В силу приписів статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В загальному розумінні судовий виконавчий документ (наказ) є офіційним розпорядженням, що видається судом (суддею) і зобов`язує певного суб`єкта на вчинення юридично значимих дій.

Згідно з частиною 2 статті 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові №910/9026/13 від 12 жовтня 2018 року, в межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. При цьому, перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання та інше) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема, видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили; якщо виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання.

Таким чином, вичерпними підставами для визнання судом наказу таким, що не підлягає виконанню, є: помилкова видача наказу судом; відсутність у боржника обов`язку повністю або частково у зв`язку з добровільним виконанням ним або іншою особою; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з відповіді Першого відділу Державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) №40022 від 24.03.2023, останнім зазначено, що 07.10.2016 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за АСВП 52570901 з примусового виконання наказу №902/549/16 виданого 05.09.2016 Господарським судом Вінницької області. 06.12.2016 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Згідно журналів вхідної кореспонденції, журналів реєстрації виконавчих проваджень переданих державному виконавцю та згідно даних АСВП встановлено, що наказ №902/549/16 виданий 05.09.2016 Господарським судом Вінницької області повторно до відділу не надходив. Надати більш детальної інформації не має можливості так, як відповідно до розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями було знищене за закінчення встановленого строку зберігання для даного виду стягнень згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення.

До даної відповіді Першим відділом Державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) додано додаток - витяг зі спец-розділу АСВП по виконавчому провадженні 52570901.

Разом з тим заявником даний витяг до суду наданий не був, а з відповіді відділу ДВС не вбачається підстав винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Твердження заявника (боржника) що виконавчий документ був повернутий за заявою стягувача як доказ добровільного виконання рішення оцінюється судом критично, оскільки заявником до заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню не надано доказів добровільного виконання обов`язку поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, тощо.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відсутні обставини, передбачені законодавством України для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, суд вважає подану Міським комунальним підприємством "Житлово-експлуатаційна контора №16" заяву не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 233, 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Відмовити Міському комунальному підприємству «Житлово-експлуатаційна контора №16» в задоволенні заяви б/н від 28.03.2023 про визнання наказу від 05.09.2016 у справі №902/549/16 таким, що не підлягає виконанню

2. Копію ухвали надіслати сторонам на відомі суду адреси електронної пошти: позивача (стягувача) - , відповідача (боржника) - .

Згідно з приписами ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

За приписами п. 23 ч.1 ст.255 ГПК України ухвалу про відмову у визнанні наказу таким, що не підлягає виконанню може бути оскаржено окремо від рішення суду першої інстанції до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Ухвала підписана 12.04.2023

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи