ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 Справа № 914/427/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Ельграф, с. Сокільники, Пустомитівський р-н, Львівська обл.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Зевс-Дистрибюшин+, м. Львів

про стягнення заборгованості

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Полюхович Х.М.

Представники:

Від позивача: Петрина Олександра Романівна представник;

Від відповідача: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю Ельграф, с. Сокільники, Пустомитівський р-н, Львівська обл. до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Зевс-Дистрибюшин+, м. Львів про стягнення 156 876,26грн. заборгованості, з якої: 95 848,40грн. основний борг, 32 446,66грн. пеня, 25 374,88грн. інфляційні втрати, 3206,32грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 06.02.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи по суті призначено на 02.03.2023 року на 10:00год. Рух справи відображено в ухвалах суду.

23.03.2023 року представником позивача подано клопотання за вх.№7326/23 про розгляд справи без його участі.

Судове засідання 23.03.2023 не відбулося у звязку з загальнонаціональною тривогою, відтак ухвалою суду від 23.03.2023 року розгляд справи призначено на 31.03.2023 року о 09:30 год.

В судове засідання 06.04.2022 року позивач явку уповноваженого представника забезпечив, підтримав позовні вимоги та просить позов задоволити.

В судове засідання 06.04.2022 року відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив, суд належним чином та завчасно (31.03.2023 року) повідомив відповідача про день та час розгляду справи, про що свідчить список розсилки поштової кореспонденції. Відповідно до відстеження поштового повідомлення про відправлення відповідачу поштової кореспонденції (ухвала від 06.02.2023року) за №714: вручено особисто, тобто відповідачу відомо про розгляд справи і мав достатньо часу для висловлення своєї позиції щодо вимог позовної заяви.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвали суду надіслані учасникам справи за адресами, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та адресами, які вказана позивачем у позовній заяві. Одночасно судом повідомлялося про розгляд справи учасників справи за допомогою електронної пошти.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Таким чином, судом було вчинено всіх можливі за даних обставин дії щодо належного повідомлення відповідача про розглядуваний спір. Зважаючи на зазначене, учасники справи належним чином були повідомлені про судовий процес та відповідачу відомо про розгляд справи, судом неодноразово відкладався розгляд справи з метою надання можливості відповідачу подати відзив на позовну заяву чи заперечення, однак відповідач своїм правом на захист не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справи за наявними матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Аргументи позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ельграф» та Товариством з обмеженою відповідальністю Зевс-Дистрибюшин+ укладений Договір поставки продукції № 2001/20-3. Згідно з п. 1.1, якого Постачальник зобов`язується виготовити та поставити Покупцю поліграфічну продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Продукцію на умовах, передбачених Договором. У відповідності до п. 2.1 Договору Поставка Продукції здійснюється за попереднім письмовим Замовленням Покупця, направленого Постачальнику за допомогою електронної пошти. 05.10.2021 Відповідач надіслав на електронну пошту Позивача лист-замовлення наступного змісту: «Просимо виготовити нам коробки: - Золотий лев - 1500 шт., - Золотий лев графін -- 1500 шт., - Львівський стандарт - 1500 шт.» на загальну суму 205 313,40грн. 06.10.2021 між Позивачем та Відповідачем було підписано Додаток №6 до Договору поставки продукції №2001 /20-3 від 20.01.2021 року, відповідно до якого Позивач повинен був виготовити замовлену Відповідачем продукцію. Позивач зазначає, що Відповідач 08.10.2021 перерахував на розрахунковий рахунок Позивача частину вартості продукції у розмірі 84465,00грн., як і передбачено договором. Відповідач повинен був сплатити решту вартості продукції не пізніше 7 календарних днів з моменту отримання від Постачальника повідомлення про готовність Продукції, а саме: 205313,40-84465,00=120848,40 грн. У лютому 2022 року Відповідач перерахував Позивачу 15000,00 грн. трьома платежами по 5000,00 грн 09.02.2022, 15.02.2022 та 21.02.2022. Таким чином сума боргу зменшилась з 120848,40 грн до 105848,40 грн. 31.08.2022 Відповідач перерахував на рахунок позивача ще 10000,00 грн, отже сума боргу зменшилась з 105848,40 грн. до 95848,40 грн. Відтак позивач просить стягнути з відповідача 95848,40грн. основного боргу, яка залишилась неоплачена відповідачем проте підтверджена поданими доказами.

Також за прострочення виконання грошових зобов`язань та відповідно до умов договору та законодавства, позивач здійснив нарахування 32 446,66грн. пені, 25 374,88грн. інфляційні втрати, 3206,32грн. 3% річних та просить їх стягнути з відповідача. Попередній розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складається з суми сплаченого судового збору у розмірі 2684,00грн.

Аргументи відповідача.

Вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив. Тому суд розглянув справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи.

20 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ельграф» та Товариством з обмеженою відповідальністю Зевс-Дистрибюшин+ укладений Договір поставки продукції № 2001/20-3.

Згідно з п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується виготовити та поставити Покупцю поліграфічну продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Продукцію на умовах, передбачених Договором.

У відповідності до п. 2.1 Договору поставка Продукції здійснюється за попереднім письмовим Замовленням Покупця, направленого Постачальнику за допомогою електронної пошти.

Відповідно до матеріалів справи, 05.10.2021 року Відповідач надіслав на електронну пошту Позивача лист-замовлення наступного змісту: «Просимо виготовити нам коробки: - Золотий лев - 1500 шт., - Золотий лев графін -- 1500 шт., - Львівський стандарт - 1500 шт.».

Пунктом 2.2. Договору визначено, що виготовлення Продукції здійснюється в терміни, погоджені Сторонами після затвердження дизайну (Листа узгодження оригінал-макету) та здійснення передоплати у розмірі, передбаченому п 4.3. Договору. Термін виготовлення Продукції може бути змінений за взаємною згодою Сторін, про що зазначається в додатках до Договору (специфікаціях), що є невід`ємними частинами Договору.

06.10.2021 між Позивачем та Відповідачем було підписано Додаток №6 до Договору поставки продукції №2001 /20-3 від 20.01.2021 року, відповідно до якого Позивач повинен був виготовити замовлену Відповідачем продукцію, а саме: 1. Упаковка «Золотий Лев»; р. 72 х 72 х 323 мм; Сировина - картон каширований (зовнішня сторона - картон целюлозний крейдований білий, внутрішня сторона - картон макулатурний некрейдований білий); Друк 3 фарби + матова ламінація + тисненн фольгою + УФ лак (вибірково); 2. Упаковка «Львівський стандарт» (комплект: коробка + 2 вставки) р. 138 х 71 х 285 мм; Сировина - мікрогофрокартон тип «Е» (зовнішня сторона - картон целюлозний крейдований білий, внутрішня сторона - картон макулатурний некрейдований білий); Друк коробки: 5 фарб + матова ламінація + тисненн фольгою + УФ лак (вибірково); 3. Упаковка «Золотий Лев» (графін); р. 150 х 120 х 212 мм; (комплект - коробка + вставка); Сировина коробки - картон целюлозний каширований (зовнішня та внутрішня сторони - картон целюлозний крейдований білий); Сировина вставки - картон целюлозний (зовнішня сторона - картон целюлозний крейдований білий, внутрішня сторона - некрейдований білий): Друк коробки: лице 2 фарби + матова ламінація + тиснення фольгою + УФ лак (вибірково), зворот 2 фарби + водний матовий лак; Друк вставки: 2 фарби + водний матовий лак.

У відповідності до п. 4.3. Договору: оплата Продукції здійснюється згідно виставленого Постачальником рахунку-фактури на умовах: 50% вартості Продукції - попередня оплата перед виготовленням Продукції та 50% - по факту виготовлення Продукції перед її відвантаженням Покупцю, однак в будь-якому випадку не пізніше 7 (семи) календарних днів з моменту отримання від Постачальника в порядку визначеному п. 2.3. цього Договору, повідомлення про готовність Продукції, якщо інше не передбачено в додатках до Договору (Специфікаціях) або Додаткових угодах до Договору.

Відповідач 08.10.2021 перерахував на розрахунковий рахунок Позивача частину вартості продукції у розмірі 84 465,00грн.

Згідно п. 2.3 Договору: у випадку виготовлення Продукції на Замовлення Покупця, Постачальник негайно направляє Покупцю письмове повідомлення про готовність Продукції за допомогою електронної пошти.

02.12.2021 Позивач надіслав на електронну пошту відповідача повідомлення про готовність продукції наступного змісту: «Замовлення Ваше готове, у вкладенні рахунок з остаточною кількістю. Прошу доплачувати решту суми, годі готуємо відвантаження».

Згідно п.п.2.4., 2.5 Договору, постачальник здійснює поставку Продукції протягом 3 (трьох) робочих днів з дата направлення повідомлення в порядку, визначеному у п. 2.3 Договору та виконання Покупцем умов Договору щодо оплати Продукції. Датою поставки Продукції вважається дата підписання уповноваженими представниками Сторін видаткової накладної в місці поставки. ІІоставка Продукції здійснюється на умовах самовивіз Покупцем зі складу Постачальника(Львівська обл., Пустомитівський р-н , с Сокільники, вул. Львівська бічна, 15), якщо інше не погоджене Сторонами.

Згідно п. 3.3 Договору: при виготовленні Продукції допускається відхилення кількості в межах 5% від замовлених тиражів. Оскільки мало місце відхилення по кількості продукції, Позивач надіслав Відповідачу скорегований рахунок на оплату №617 від 06.10.2021 на загальну суму 205313,40 грн. Відповідач повинен був сплатити решту вартості продукції не пізніше 7 (Семи) календарних днів з моменту отримання від Постачальника повідомлення про готовність Продукції, а саме: 205313.40-84465,00=120848,40 грн. протягом 03-09.12.2021.

Проте, у передбачені договором строки Відповідач оплату не здійснив, відтак відповідно до матеріалів справи 24.12.2021 року Позивач електронною поштою нагадав Відповідачу про обов`язок оплати відповідно до договору.

У лютому 2022 року Відповідач перерахував Позивачу 15 000,00 грн. трьома платежами, по 5000,00 грн 09.02.2022, 15.02.2022 та 21.02.2022. Таким чином сума боргу зменшилась з 120 848,40 грн. до 105 848,40 грн.

31.08.2022 Відповідач перерахував на рахунок позивача ще 10000,00 грн., отже сума боргу зменшилась з 105 848,40 грн. до 95 848,40 грн.

Відповідно до п.6.7 Договору всі суперечки, що виникатимуть під час виконання цього Договору, Сторони вирішуватимуть шляхом переговорів із врахуванням умов Договору та чинного законодавства України.

06.12.2022 Позивач надіслав лист з претензією про сплату боргу та прохання провести звірку взаєморозрахунків, який Відповідач отримав 14.12.2022, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Відповіді на звернення Позивач не отримав, в матеріалах справи така відсутня.

Одночасно слід зазначити, що відповідно до матеріалів справи, протягом січня 2020 року - вересня 2021 року Відповідач зробив 5 замовлень на поставку продукції, відповідно було підписано 5 додатків про поставку продукції, які були виконані у повному обсязі та належним чином.

В порушення умов поставки та Договору про поставку товару, Відповідач за отриманий товар грошову суму у розмірі 95 848,40 грн. не сплатив, відтак основний борг Відповідача перед позивачем за виготовлений Товар становить 95 848,40 грн.

Норми права та висновки суду.

Предметом доказування є встановлення факту неналежного виконання умов договору, а відтак виконання обов`язку щодо оплати.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

Відповідно до ч.1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частина 1 статті 693 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Одночасно суд зазначає, що у відповідності до п. 4.3. Договору: оплата Продукції здійснюється згідно виставленого Постачальником рахунку-фактури на умовах: 50% вартості Продукції - попередня оплата перед виготовленням Продукції та 50% - по факту виготовлення Продукції перед її відвантаженням Покупцю, однак в будь-якому випадку не пізніше 7 (семи) календарних днів з моменту отримання від Постачальника в порядку визначеному п. 2.3. цього Договору, повідомлення про готовність Продукції, якщо інше не передбачено в додатках до Договору (Специфікаціях) або Додаткових угодах до Договору. Відповідач 08.10.2021 перерахував на розрахунковий рахунок Позивача частину вартості продукції у розмірі 84 465,00грн. 02.12.2021 Позивач надіслав на електронну пошту відповідача повідомлення про готовність продукції наступного змісту: «Замовлення Ваше готове, у вкладенні рахунок з остаточною кількістю. Прошу доплачувати решту суми, годі готуємо відвантаження». Пунктами 2.4., 2.5 Договору, постачальник здійснює поставку Продукції протягом 3 (трьох) робочих днів з дата направлення повідомлення в порядку, визначеному у п. 2.3 Договору та виконання Покупцем умов Договору щодо оплати Продукції. Датою поставки Продукції вважається дата підписання уповноваженими представниками Сторін видаткової накладної в місці поставки. ІІоставка Продукції здійснюється на умовах самовивіз Покупцем зі складу Постачальника(Львівська обл., Пустомитівський р-н , с Сокільники, вул. Львівська бічна, 15), якщо інше не погоджене Сторонами. Згідно п. 3.3 Договору: при виготовленні Продукції допускається відхилення кількості в межах 5% від замовлених тиражів. Оскільки мало місце відхилення по кількості продукції, Позивач надіслав Відповідачу скорегований рахунок на оплату №617 від 06.10.2021 на загальну суму 205 313,40 грн. Відповідач повинен був сплатити решту вартості продукції не пізніше 7 (Семи) календарних днів з моменту отримання від Постачальника повідомлення про готовність Продукції, а саме: 120848,40 грн. З урахуванням двох оплат, здійснених відповідачем позивачеві, Відповідач за замовлений товар грошову суму у розмірі 95 848,40 грн. позивачеві не здійснив.

Відповідно до ст.693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,2 ст.538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч.4 цієї ж статті якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Відповідно до ч.3 ст.510 ЦК України якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Суд звертає увагу, що за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє Відповідача від обов`язку оплатити товар. Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в постанові Верховного Суду від 29.04.2020 року у справі №914/641/19.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 95 848,40 грн. основного боргу є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення та підтверджується матеріалами справи.

У зв`язку з неналежним та неповним виконанням в частині оплати за товар, за прострочення виконання грошових зобов`язань та відповідно до умов договору та законодавства, позивач здійснив нарахування 32 446,66грн. пені, 25 374,88грн. інфляційні втрати, 3206,32грн. 3% річних.

Щодо стягнення пені.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 2.7 договору визначено, що кінцевий розрахунок з постачальником за партію продукції покупець проводить не пізніше 10 банківських днів з моменту прийняття поставленої згідно цього договору партії товару.

У відповідності до п. 6.2 Договору, у разі порушення терміну оплати Продукції, визначеного п. 4.3. цього Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період протермінування, від своєчасно несплаченої суми за кожен день протермінування оплати Продукції.

Пунктом 6.6 Договору передбачено,що нарахування штрафних санкцій за протрочення виконання зобов`язання припиняється через 1 (один) рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Частиною 1 ст. 254 ЦК України передбачено: строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Оскільки оплата повинна була бути здійснена 09.12.2021, то нарахування штрафних санкцій припиняється через один календарний рік, а саме 09 грудня 2022 року. Відтак позивачем нараховується пеня з початком перебігу строку з 10 грудня 2021 року по 09.12.2022 рік.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 253 ЦК України)

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено період часу, за який нараховується пеня, і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 907/65/18, від 07.06.2019 у справі №910/23911/16 та від 22.08.2019 у справі №914/508/17.

Одночасно, слід зазначити, що щодо нарахування Позивачем пені за більший період ніж пів року, то суд зазначає, що статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд зазначає, що пунктом 7 Розділу IX Прикінцевих положень Господарського кодексу України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Згідно п.19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257,259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Відтак, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, перевіривши періоди нарахування та Закону «України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», вимог ст. 232 ГК України, здійснивши перевірку нарахування пені, з врахуванням ч. 5 ст. 253 ЦК України, з врахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України, суд прийшов до висновку стягненню підлягає пеня в сумі 32 446,66грн.

Щодо стягнення 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Cплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, здійснивши перевірку нарахування позивачем 3% річних, з врахуванням ч. 5 ст. 253 ЦК України, з врахуванням Розпорядження КМУ від 10.01.2019 №7-р «Про перенесення робочих днів у 2019» та ст.73 «Святкові і неробочі дні» - Кодексу законів про працю України, прийшов до висновку, що позивачем зазначалася правильна сума від якої нараховувались 3% річних, скільки оплата повинна була бути здійснена 09.12.2021, то нарахування здійснювалося починаючи з наступного дня, відтак суд здійснивши перерахунок 3% річних встановив, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3 % річних в сумі 3206,32грн.

Щодо стягнення інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Дана правова позиція викладена постановою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Суд, перевіривши розрахунки позивача щодо стягнення 25 374,88грн. інфляційних нарахувань за період з грудня 2021 року по січень 2023 року включно, прийшов до висновку, що позивачем зазначено правильно суму боргу від якої здійснювалось нарахування інфляційних втрат, відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягають інфляційні втрати в сумі 25374,88грн.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів щодо існування простроченої заборгованості, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а стягненню підлягає: 95 848,40грн. основного боргу, 32 446,66грн. пені, 25 374,88грн. інфляційні втрати, 3206,32грн. 3% річних.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 231, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Зевс-Дистрибюшин+, (79035 м. Львів, вул. Бузкова, будинок 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ельграф (81130, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Сокільники, вул. Львівська бічна, 15, ) 95 848,40грн. основного боргу, 32 446,66грн. пені, 25 374,88грн. інфляційні втрати, 3206,32грн. 3% річних та 2684,00грн. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 11.04.2023року.

Суддя Коссак С.М.