СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2023 року м. Харків Справа № 922/1452/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

секретар судового засідання Семченко Ю.О.

за участю представників сторін:

позивача Пшенишної В.В. (в режимі відеоконференції)

відповідача Ткачової В.С. (в залі суду)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Любіна Романа Григоровича (вх.№1408Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 05.12.2022 у справі №922/1452/22 (суддя Калініченко Н.В., повний текст рішення складено та підписано 06.12.2022)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СМ Дистрибюшн», місто Київ,

до Фізичної особи-підприємця Любіна Романа Григоровича, місто Харків,

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «СМ Дистрибюшн», звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Любіна Романа Григоровича, про стягнення за договором поставки основного боргу у сумі 2.327.034,92 грн, 117.989,71 грн. пені та 3% річних в розмірі 19.074,45 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.12.2022 у справі №922/1452/22 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ФОП Любіна Р.Г. на користь ТОВ «СМ Дистрибюшн» 2.327.034,92 грн основного боргу, 109.445,20 грн пені, 17.792,78 грн 3% річних та судові витрати (сплачений судовий збір) у розмірі 36.814,09 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, через «Електронний суд» ТОВ Любін Р.Г. звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою за змістом якої просить змінити рішення Господарського суду Харківської області від 05.12.2022 по справі №922/1452/22, а саме змінити його мотивувальну та резолютивну частину, в частині надання відстрочення виконання судового рішення Відповідачем строком на один рік з дня ухвалення постанови.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що при ухваленні рішення судом не було дотримано всіх вимог ГПК України, а саме судом першої інстанції були неповно встановлені всі обставини справи у сукупності, що призвело до неправильного вирішення у судовому засіданні процесуального питання, пов`язаного з виконанням судового рішення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- відповідач не може виконати свої зобов`язання внаслідок виникнення у нього форс-мажору після руйнування вибухами та пожежею всього його майна, в тому числі, але не обмежуючись: виробничих приміщень, техніки, сировини та готової продукції, які відбулися внаслідок військових дій з боку Російської Федерації

- наявність форс-мажорних обставин у відповідача, що унеможливлюють виконання ним судового рішення в добровільному порядку, і прохання відстрочити виконання ухваленого судового рішення строком на один рік після скасування воєнного стану в Україні, який був оголошений 24.02.2022, оскільки основні фонди, будівлі та споруди відповідача були фактично зруйновані внаслідок ракетного удару з боку Російської Федерації;

- суд не врахував всі докази чинного фінансового стану відповідача, як то висновок ТПП № 49-ПМ/22 від 20.07.2022, в якому зазначено про знищення практично всіх товарно-матеріальних цінностей, які перебували за місце розташування виробництва відповідача, витяг з ЄРДР, який вказував на причини цього знищення, а лише критично поставився до виписок з банківських рахунків всіх банків, в яких відкрито рахунки відповідача.

Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2022 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Попков Д.О., Стойка О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.12.2022 апеляційну скаргу ФОП Любіна Р.Г. залишено без руху через відсутність доказів сплати судового збору у відповідному розмірі.

12.01.2023 через систему «Електронний суд» до Східного апеляційного господарського суду від ТОВ «СМ Дистрибюшн» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить рішення Господарського суду Харківської області від 05.12.2022 у справі №922/1452/22 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому, позивач зазначає, що зобов`язання по оплаті поставленого позивачем товару, виникли у відповідача до 24.02.2022 , дати оголошення воєнного стану в Україні, та до 30.04.2022 року, дати пожежі на складі відповідача, а отже, не можна казати щодо відсутності вини відповідача, у наявності даного спору, що розглядається судом.

17.01.2023 через систему Електроний суд відповідач подав заперечення на відзив на апеляційну скрагу, в яких зазначає, що саме на теперішній час відповідач не має можливостей виконати рішення суду першої інстанції, а не в минулому, коли майно і виробнича база не були зруйновані вщент військами держави-агресора (Російської Федерації). Відповідач не складає з себе вину за несвоєчасний розрахунок за отриману сировину, проте, це не позбавляє останнього права на справедливе судове рішення за обставин суцільного знищення майна, які склалися у воєнний час і не з провини Відповідача. Адже несправедливе судове рішення не допоможе відновити право Позивача, оскільки його неможливо буде виконати та і Відповідач, усвідомлюючи, що зневажається право, не буде проявляти надмірних зусиль в цій ситуації для відновлення платоспроможності, що необхідно зробити протягом терміну відстрочення для задоволення потреб кредиторів.

Після усунення недоліків апеляційної скарги ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Любіна Р.Г.; запропоновано учасникам справи до 13.03.2023 (включно) надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів інших учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 Господарського процесуального кодексу України; призначити справу до розгляду на 03.04.2023. Явку сторін визнано не обовязковою.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 03.04.2023 були присутні представник відповідача (апелянта) безпосередньо в приміщенні суду, та представник позивача приймав участь в режимі відеоконференції.

03.04.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 04.04.2023, що відображено у протокольній ухвалі.

Представник відповідача (апелянта) підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просила скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відстрочення виконання рішення суду на один рік з дати прийняття рішення.

Представник позивача заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Крім того, заперечував проти задоволення клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду.

Після перерви 04.04.2023 повноважні представиники сторін в судове засідання не зявилися.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Відповідно до ч. 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки №10092102 від 10.09.2021, за умовами якого позивач продає, а відповідач купує продукти нафтоперероблення.

Іншими умовами договору передбачено:

- найменування товару, його кількість і ціна вказується в додатках, рахунках або видаткових накладних (п. 1.2);

- оплата за товар у відповідності до договору, сплачується на умовах 100% передплати до моменту відвантаження (п. 5.3);

- за домовленістю сторін, можлива оплата з відтермінуванням платежу до 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки товару і оформлення видаткових накладних, інші умови обумовлюються відповідними додатками (специфікаціями) (п. 5.4);

- за прострочення оплати товару на умовах відтермінування платежу покупець (відповідач) сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент її нарахування, від загальної вартості несплаченого в строк товару за кожен день прострочення. Під простроченням розуміється затримка оплати товару на термін більше 2 (двох) днів з моменту закінчення терміну оплати за товар, зазначеного в пункті 5.4. цього договору (п.6.1).

- договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 10.09.2022 (п. 7.3).

Позивач на виконання умов договору поставив товар на загальну суму 3.482.040,36 грн, а відповідач прийняв у власність продукти нафтоперероблення, що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін наступними видатковими накладними:

- №109 від 04.11.2021, товар: олива автотракторна АК-15 (код УКТЗЕД ), кількість 64,72 т., на загальну суму вартості товару 2.122.945,44 грн;

- №152 від 23.11.2021, товар: олива базова SN-150 (код УКТЗЕД ) кількість 22,46 т., на загальну суму вартості товару 628.924,92 грн;

- №59 від 02.02.2022, товар: олива базова SN-150 (код УКТЗЕД ) кількість 23,18 т., на загальну суму вартості товару 730.170,00 грн.

Позивачем були виконані обов`язки, передбачені умовами договору, в повному обсязі -передано у власність відповідача товар у відповідному асортименті та кількості, що засвідчується підписом уповноважених представників сторін на вищезазначених видаткових накладних і не заперечується відповідачем.

В свою чергу відповідач частково виконав умови договору на загальну суму1.155.005,44 грн та здійснив наступні перерахування за отриманий товар:

- 19.01.2022 перераховано 122.945,44 грн;

- 25.01.2022 перераховано 300.000,00 грн;

- 01.02.2022 перераховано 500.000,00 грн;

- 03.02.2022 перераховано 232.060,00 грн.

Отже, заборгованість відповідача становить 2.327.034,92 грн.

Звертаючись з позовною заявою до господарського суду, позивач, окрім суми основної заборгованості, за несвоєчасне виконання зобов`язання заявив до стягнення пеню згідно п.6.1. договору у розмірі 117.989,71 грн. та 3% річних від суми боргу, згідно ч.2 ст.625 ЦК України, що становить 190.74,45 грн.

Відповідач проти позову заперечував лише в частині стягнення пені та 3% річних, зазначаючи про неможливість виконати свої зобов`язання внаслідок виникнення у нього форс-мажору з причини руйнування вибухами та пожежею його майна, в тому числі, але не обмежуючись: виробничих приміщень, техніки, сировини та готової продукції, які відбулися внаслідок військових дій з боку Російської Федерації. Адже пеня та 3% річних заявлені як господарські санкції, тобто як захід впливу на відповідача, як на правопорушника у сфері господарювання, яким останній не являється, оскільки не може виконати господарські зобов`язання саме внаслідок знищення його активів, що на теперішньому eтaпi зупинило його господарську діяльність i змусило шукати шляхи для її відновлення.

У зв`язку iз запровадженням в Україні воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 вiд 24.02.2022, в редакції вiд 17.08.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX вiд 24.02.2022, у ФОП Любiна Р.Г. виникли форс-мажорнi обставини, що унеможливило, в тому числі, i виконання господарських зобов`язань ФОП Любiним Р.Г. перед ТОВ «СМ Дистрибюшн» за договором поставки №10092102 вiд 10.09.2021, оскільки об`єктивна неможливість виконання зобов`язань з оплати за отриманий товар виникла внаслідок терористичного акту Російської Федерації шляхом ведення бойових дiй на території Харківської області, а саме м. Харкова, де на потужностях ФОП Любiна Р.Г. 30.04.2022 виникла пожежа після обстрілу ракетами з боку агресора, яка повністю знищила все майно ФОП Любiн Р.Г.

Своїм листом №2024/02.0-7.l вiд 28.02.2022 Торгово-промислова палата України на пiдставi ст.ст.14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» вiд 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвiдчила форс-мажорнi обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану iз 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 дiб, вiдповiдно до Указу Президента України вiд 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

06.10.2022 ФОП Любiн Р.Г. повідомив кредитора про ці обставини листом, направленим на електронну адресу кредитора, зазначену у договорі поставки №10092102 вiд 10.09.2021, лише пiсля ознайомлення з позовом, оскільки у ФОП Любiна Р.Г. були знищені також всі документи, якi обліковували господарські операції.

Відповідач вказує, що не заперечує наявність боргових зобов`язань за договором поставки №10092102 вiд 10.09.2021, визнає їx на суму отриманого товару i готовий виконати їх перед позивачем у повному обсязі за першої ліпшої нагоди, оскільки намагається відновити господарську дiяльнiсть, проте не має повноцінного ресурсу для відновлення, оскільки фактично війна триває, а процедура компенсації збитків, спричинених агресором, поки не працює.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач звернувся до господарського суду із клопотанням про відстрочення виконання рішення строком на один рік з моменту скасування воєнного стану.

Господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, задовольнив позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 2327034,92 з огляду на те, що матеріалами справи підтверджується поставки товару на суму 3.482.040,36 грн та обставини щодо отриманих платежів на суму 1.155.005,44 грн., при цьому, відповідачем не заперечується зазначена сума заборгованості та фактично ним визнається. Також задоволені позовні вимоги в частині стягнення пені та 3%, з урахуванням перерахунку, здійсненого судом, з огляду на приписи ст. 625 ЦК України та умов договору. Твердження відповідача про те, що у нього виникли форс-мажорні обставини, що унеможливило виконання господарських зобов`язань перед позивачем тож він має бути звільнений від відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, господарським судом прийняті не були до уваги з огляду на необґрунтованість посилання відповідача щодо звільнення його від відповідальності за невиконання/несвоєчасне виконання обов`язку зі сплати вартості отриманого товару у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин. Нарахування пені та 3% річних здійснені позивачем до 23.02.2022, тобто до настання форс-мажорних обставин, про які йдеться мова у листі Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 та до форс-мажорних обставин, що сталися безпосередньо у відповідача. Позивач та відповідач встановили в договорі 5-ти денний строк для повідомлення про форс-мажор, до суду надано лист відповідача №06/10/22 від 06.10.2022 адресований позивачу, яким останнього було повідомлено про настання форс-мажорних обставин. Тобто, у відповідача виникли форс-мажорні обставини 30.06.2022, а повідомлення позивачу було надіслано 06.10.2022, тобто поза межами строку, що встановлений в договорі.

Щодо надання відстрочки відповідачу виконання рішення, то місцевий господарський суд відмовив з огляду на те, що відповідачем достовірно не підтверджено скрутне матеріальне становище. Крім того, відповідач прохає відстрочити виконання рішення суду на один рік з моменту скасування воєнного стану, що не узгоджується з ч.5 ст.331 ГПК України, адже передбачено відстрочення виконання рішення з дня ухвалення такого рішення.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції погоджується з правильністю правових висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Предметом розгляду у даній справі є стягнення суми основної заборгованості (яка не заперечується та не оскаржується відповідачем), пені та 3% річних, які нараховані та заявлені до стягнення у зв`язку з невиконанням відповідачем як покупцем умов Договору поставки в частині оплати отриманого товару.

Відповідач звертаючись до суду з апеляційною скаргою не заперечує зазначену суму заборгованості, пені та 3% та фактично їх визнає. Проте, просить змінити мотивувальну та резолютивну частину рішення господарського суду, в частині надання відстрочення виконання судового рішення строком на один рік з дня ухвалення постанови.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскільки заявником апеляційної скарги судове рішення оскаржується лише в частині відмови надання відстрочення рішення, з урахуванням вимог вищенаведеної норми судова колегія переглядає рішення суду лише в зазначеній частині.

Так, в обґрунтування поданої заяви відповідач зазначає, що через військову агресію РФ проти України, введення 24.02.2022 воєнного стану в Україні та пошкодження під час бойових дій майна (ракетних обстрілів та пожежі в наслідок цього), останній втратив частину товарів, отриманих від позивача за договором поставки.

Відповідачем надано до суду акт про пожежу від 30.04.2022 та експертний висновок Харківської торгово-промислової палати №49-ПМ/22 від 20.07.2022. З аналізу цих документів вбачається, що 30.04.2022 внаслідок пожежі, яка пов`язана зі здійсненням обстрілів із невстановленого виду озброєння та снарядами невстановленого калібру, а також порушенням законів та звичаїв війни військовослужбовцями підрозділів збройних сил та інших відомств Російської Федерації, відбулося знищення нерухомого майна та товарно-матеріальних цінностей відповідача. Іншими словами, 30.04.2022, у зв`язку із військовою агресією РФ, що визнана листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 форс-мажорною обставиною, та внаслідок обстрілу у відповідача сталася пожежа, що підтверджена відповідним актом про пожежу. Внаслідок цієї пожежі відповідач втратив майно за переліком, що міститься в експертному висновку. Отже, з 30.04.2022 відповідач втратив майно за переліком.

За твердженням відповідача, надання відстрочки дозволить йому відновити платоспроможність підприємства відповідача, яка була частково втрачена внаслідок втрати активів (товарів та іншого майна) під час бойових дій, та запобіжить зупинці роботи підприємства.

Оцінивши наведені доводи та наявні у справі докази у сукупності, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч.5 ст. 331 ГПК України).

Аналізуючи норми ст. 331 ГПК України, апеляційний господарський суд зазначає, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 331 ГПК України, ця стаття не вимагає.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати:

1) матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан;

2) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

3) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

4) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо;

5) наявність інфляційних процесів у економіці держави;

6) інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення тощо.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

При цьому положення чинного господарського процесуального законодавства України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження підстав для надання відстрочки виконання рішення суду, відповідач надав суду надані виписки з банківських рахунків різних банків, а також фотознімки пошкоджених (розграбованих) та зруйнованих приміщень.

Передбачені ст.331 ГПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість надання відстрочки, є оціночними, а необхідність використання права на відстрочку, закон відносить на розсуд суду. Вказане право застосовується за визначених в законі умов, з урахуванням всіх обставин справи.

Тобто можливість відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

З огляду на те, що основним принципом судочинства має бути відновлення прав та інтересів кредитора, до обов`язків суду відноситься дослідження усієї сукупності обставин потенційної можливості виконання судового рішення, задля отримання кредитором повної суми коштів, що складають предмет заборгованості.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 року "Чижов проти України" зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції.

Отже, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін.

Колегія суддів зазначає, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.05.2022 №341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Відповідні обставини в силу приписів ч. 3 ст. 75 ГПК України є загальновідомими та такими, що не підлягають доведенню.

Так, всновок ТПП №49-ПМ/22 від 20.07.2022, свідчить про знищення практично всіх товарно-матеріальних цінностей, які перебували за місце розташування виробництва відповідача. А в акті про пожежу від 30.04.2022 зазначено, що все майно відповідно до обліку разом з бухгалтерськими документами було знищено.

Суд апеляційної інстанції вважає, що негайне звернення стягнення на кошти і майно боржника у виконавчому провадженні хоча й може забезпечити виконання цього рішення, однак з великою вірогідністю не буде сприяти ефективному відновленню та може порушити господарську діяльність відповідача.

Враховуючи понесені від військової агресії збитки та матеріальний стан, у якому опинилось підприємства відповідача, необхідність проведення ремонтних робіт об`єктів, зруйнованих внаслідок військової агресії, з метою дотримання балансу інтересів сторін, колегія суддів враховує як доводи відповідача, наведені у клопотанні про відстрочення виконання рішення суду на один рік, так і відповідні заперечення позивача, а відтак апеляційний суд вважає за можливе частково задовольнити відповідне клопотання відповідача та відстрочити виконання рішення суду строком на рік з дня його ухвалення, тобто до 05.12.2022.

З огляду на викладені обставини справи та приймаючи до уваги особливості та вид господарської діяльності відповідача, яка у даний час має стратегічно важливе значення для життєзабезпечення населення у постраждалих регіонах країни, наявність воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що наявність заборгованості відповідача зумовлена обставинами, які в сукупності є особливими, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками місцевого суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду.

При цьому, колегія суддів вважає, що дане відстрочення виконання рішення суду не порушить баланс інтересів сторін, оскільки підприємство відповідача з самого початку військової агресії знаходилися безпосередньо у зоні проведення активних воєнних дій, що є загальновідомим фактом, приміщенням відповідача завдана значна шкода, що підтверджується відповідними доказами та фотознімками, в той час, як позивачем не доведено погіршення його матеріального стану внаслідок неможливості негайного виконання рішення суду відповідачем.

Щодо висновків суду про те, що відповідачем не доведено того, що задоволення вимог позивача призвели чи можуть призвести до його потенційної неплатоспроможності або до зупинки роботи його підприємства, то колегія суддів зазначає, що в даному випадку першочерговим є не дослідження питання платоспроможності відповідача, а з`ясування того, чи дійсно ускладнюють наведені ним в клопотанні обставини негайне виконання рішення суду та чи надасть таке виконання можливість відповідачу ефективно відновити господарську діяльність, яка зазнала суттєвих втрат через пошкодження майна.

Надання відстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії", заява № 22774/93, п. 74).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003 року у справі "Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, тривалість виконання вісім місяців).

У справі, яка розглядається, відповідачем надано достатні докази та наведено переконливі аргументи, які свідчать, що його фінансовий стан і зазначені у клопотанні обставини ускладнюють негайне виконання рішення у цій справі з урахуванням соціально важливої діяльності та необхідності якнайшвидшого відновлення господарської діяльності відповідача в постраждалих районах.

За таких обставин, відстрочення виконання рішення для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, відновити нормальну господарську діяльність з метою забезпечення повного виконання рішення та погашення заборгованості перед позивачем.

Відстрочення виконання рішення суду до 05.12.2023 в повній мірі буде відповідати принципам справедливого судового розгляду в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні заяви відповідача про надання відстрочки виконання судового рішення у справі №922/1452/22 ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, що є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги відповідача, зміни рішення з підстав, наведених у цій постанові та викладення резолютивної частини рішення місцевого суду з висновком апеляційного суду про часткове задоволення клопотання відповідача та відстрочення виконання рішення суду на один рік з дня його ухвалення, тобто до 05.12.2023. В частині вирішення спору по суті рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим, а тому залишається без змін.

Враховуючи, що спір у цій справі виник у зв`язку з несплатою заборгованості покупцем за договором поставки, тобто внаслідок неправильних дій відповідача, тому відповідно до ч.9 ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 275, 276, 277, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Любіна Романа Григоровича на рішення Господарського суду Харківської області від 05.12.2022 у справі №922/1452/22 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 05.12.2022 у справі №922/1452/22 змінити частково з підстав, викладених у цій постанові.

Задовольнити клопотання Фізичної особи-підприємця Любіна Романа Григоровича про відстрочення виконання судового рішення у справі №922/1452/22 частково.

Резолютивну частину рішення Господарського суду Харківської області від 05.12.2022 у справі №922/1452/22 доповнити абзацом 3 у наступній редакції: "Відстрочити виконання рішення суду на один рік з дня його ухвалення, тобто до 05.12.2023".

В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 05.12.2022 у справі №922/1452/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 06.04.2023

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка