ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/87/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді О.Андрійчук, за участю секретаря

судового засідання О.Гуменюк, розглянувши за правилами загального позовного

провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ПВ Гефест

до відповідача Приватного підприємства Агро - Експрес - Сервіс

про стягнення 3 418 751,36 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

УСТАНОВИВ:

У січні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю ПВ Гефест (позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом до Приватного підприємства Агро -Експрес - Сервіс (відповідач) про стягнення 3 418 751,36 грн, з яких: 3 364 841,00 грн основного боргу, 17 225,31 грн 3 % річних та 36 685,05 грн інфляційних за неналежне виконання грошового зобов`язання за договором поставки № 236 від 12.07.2022.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Згідно із позовною заявою, 12.07.2022 між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець)

укладено договір поставки № 236, за умовам якого позивач зобов`язався передати у власність

покупця товарно-матеріальні цінності (товар) в асортименті, кількості і ціні, згідно з заявками покупця, узгодженої сторонами шляхом факсимільного зв`язку, електронної пошти чи в усній формі, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього грошову суму на умовах цього договору. На виконання умов зазначеного договору позивач поставив відповідачу товар, зокрема на суму 3 836 091,00 грн, у свою чергу, відповідач, отримавши товар, розрахувався за нього частково, в розмірі 471 250,00 грн, відтак заборгованість відповідача з оплати поставленого товару становить 3 364 841,00 грн.

Крім того, за недотримання відповідачем умов договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача, крім основного боргу, 17 225,31 грн 3% річних та 36 685,05 грн інфляційних.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на ст. 173 - 175, 181 ГК України та ст. 11, 509, 525, 526, 625, 692, 712 ЦК України.

Відповідач своїм правом на відзив у строк, встановлений ухвалою суду від 23.01.2023 та ГПК

України, не скористався, відтак розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами.

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, результат їх розгляду.

Ухвалою суду від 23.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на

15.02.2023.

02.02.2023 від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду, яка задоволена ухвалою суду від 06.02.2023.

Ухвалою суду від 15.02.2023 підготовче засідання відкладене на 06.03.2023.

06.03.2023 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із

можливістю врегулювати спір мирним шляхом.

Ухвалою суду від 06.03.2023 закрито підготовче провадження у справі № 918/87/23, призначено справу до судового розгляду по суті на 05.04.2023.

23.03.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яка задоволена ухвалою суду від 03.04.2023.

05.04.2023 від позивача надійшли письмові пояснення та клопотання про розгляд справи без

участі його представника.

Інших заяв і клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши надані докази, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

12.07.2022 між відповідачем (покупець) та позивачем (постачальник) укладено договір поставки № 236 (договір), за п. 1.1. якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю товарно-матеріальні цінності (товар) в асортименті, кількості і ціні, згідно з заявкою покупця, узгодженої сторонами шляхом факсимільного зв`язку, електронної пошти чи в усній формі, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього грошову суму на умовах цього договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання відповідальними особами сторін та діє до 31.12.2025, але у будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, передбачених договором (п. 6.1. договору).

Пунктом 1.2 договору передбачено, що підтвердженням факту узгодження сторонами найменування, кількості, комплектності, асортименту та ціни товару є прийняття покупцем товару відповідно до видаткової накладної або акту приймання-передачі, що після підписання сторонами мають юридичну силу специфікації, в розумінні ст. 266 Господарського Кодексу України. Покупець надсилає постачальнику заявку, яку останній протягом одного календарного дня з моменту отримання погоджує і надає рахунок фактуру покупцеві. Покупець здійснює погодження отриманого рахунку фактури на свою заявку шляхом надсилання постачальнику письмового повідомлення.

За умовами п. 3.1, 3.3. - 3.8. договору ціни на кожну партію товару погоджуються сторонами та зазначаються у рахунках та видаткових накладних на кожну окрему партію товару.

Загальна сума та ціна партії товару визначається у видаткових накладних, додатках до цього договору, які є його невід`ємною частиною і оформляються на кожну замовлену партію товару. Загальна сума договору зазначається сумарною вартістю партій товарних поставок, які зазначені в видаткових накладних та прийняті покупцем в період дії цього договору. Підпис представника зі сторони покупця на видатковій накладній постачальника є вираженням згоди покупця з вказаною номенклатурою, кількістю, комплектністю, якістю, цілісністю тари та (або) упаковки, відсутністю ознак пошкодження і цінами на поставлену партію товару. Форма розрахунку безготівкова. Покупець здійснює оплату протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання товару. Строк поставки 5 днів після отримання заявки від покупця, якщо інше не погоджено сторонами.

Судом установлено, що постачальник здійснив поставку товару - дизельного палива, зокрема на суму 3 836 091,00 грн, що підтверджується видатковими накладними: № 41 від 23.09.2022 на суму 330 833,00 грн, № 42 від 23.09.2022 на суму 528 750,00 грн, № 46 від 11.10.2022 на суму 1 474 608,00 грн, № 47 від 17.10.2022 на суму 1 502 000,00 грн.

У видаткових накладних міститься посилання на договір, укладений між сторонами.

Відповідач оплату товару провів частково, на суму 471 250,00 грн, що підтверджується заключною випискою за 04.11.2022. Відтак заборгованість відповідача становить 3 364 841,00 грн (3 836 091,00 грн - 471 250,00 грн).

28.06.2022 позивач направив на адресу відповідача письмову претензію, яку останній отримав 22.12.2022, але залишив без відповіді та задоволення.

Окрім того, позивач, крім основного боргу, нарахував та просить стягнути з відповідача 17 225,31 грн 3% річних та 36 685,05 грн інфляційних.

Пунктом 6.3. договору визначено, що всі спори та розбіжності, що виникають між сторонами у зв`язку із виконанням цього договору чи його змістом, що не вдалось вирішити шляхом переговорів між сторонами підлягають вирішенню в господарському суді згідно з чинним законодавством України.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із несвоєчасною оплатою товару за договором поставки, та відповідальністю за порушення строків оплати за поставлений товар, регулювання яких здійснюється ГК України

та ЦК України.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі- продажу.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частинами ч. 1, 6, 7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються зі ст. 525, 526 ЦК України, унормовано, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наведеної норми матеріального права, яка регулює відповідальність за неналежне виконання грошового зобов`язання, вбачається право кредитора здійснити нарахування 3% річних та інфляційних.

Отже, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів

захисту майнового права та інтересу.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Нарахування інфляційних втрат за наступний період здійснюється з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця, оскільки інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання. Вказана правова позиція щодо порядку нарахування інфляційних викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/190/18 від 04.06.2019 та у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у справі № 905/600/18 від 05.07.2019.

Суд, здійснивши перерахунок 3% річних (з урахуванням вихідних, неробочих днів, як це передбачено вимогами ч. 5 ст. 254 ЦК України) та інфляційних, установив, що 3% річних становлять 17 225,31 грн (при заявленому 17 225,31 грн), а других - 36 685,05 грн (при заявленому- 36 685,05 грн) (розрахунок додається), отже, 3% річних та інфляційні підлягають

задоволенню у заявленому розмірі.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача та про наявність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 51 281,27 грн, а також із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 102 562,54 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позов задоволено у повному обсязі, відтак судовий збір в розмірі 51 281,27 грн

покладається на відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ПВ Гефест до Приватного підприємства

Агро - Експрес - Сервіс про стягнення 3 418 751,36 грн задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Агро - Експрес - Сервіс" (35112, Рівненська область, Дубенський район, с. Ярославовичі, вул. Шкільна, 50, ідентифікаційний код 30132761) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ";ПВ Гефест" (43023, м. Луцьк, вул. Ківерцівська, буд. 83 Б, ідентифікаційний код 44902679) 3 364 841,00 грн основного боргу, 17

225,30 грн 3 % річних та 36 685,05 грн інфляційних.

Стягнути з Приватного підприємства "Агро - Експрес - Сервіс" (35112, Рівненська область, Дубенський район, с. Ярославовичі, вул. Шкільна, 50, ідентифікаційний код 30132761) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ";ПВ Гефест" (43023, м. Луцьк, вул. Ківерцівська, буд. 83 Б, ідентифікаційний код 44902679) 51 281,27 грн судового збору.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ПВ Гефест" (43023, м. Луцьк, вул.Ківерцівська, буд. 83 Б, ідентифікаційний код 44902679).

Відповідач: Приватне підприємство "Агро - Експрес - Сервіс" (35112, Рівненська область, Дубенський район, с. Ярославовичі, вул. Шкільна, 50, ідентифікаційний код 30132761).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою:://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне судове рішення складене та підписане 07.04.2023.

Суддя О.Андрійчук