ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/1350/22

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

від позивача не з`явився,

від відповідача Тищенко Ю.П. адвокат,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області у місті Черкаси справу

за позовом Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (майдан Свободи, 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх, кімната 35, місто Харків, 61022, )

до фізичної особи-підприємця Костигіна Володимира Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 67 966,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось у Господарський суд Черкаської області із позовом до фізичної особи-підприємця Костигіна Володимира Володимировича, у якому просить суд стягнути з відповідача 67966,00 грн, з яких штраф 33983,00 грн та пеня у розмірі 33983,00 грн, відшкодувати судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем порушено законодавство про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушення полягає в неподанні інформації Полтавському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу від 14.08.2019 № 66-02/1955 у встановлені головою територіального відділенні строки, тому згідно з пунктом 2 резолютивної частини Рішення №66/5-р/к на відповідача накладено штраф, а також за кожен день прострочення сплати штрафу позивачем відповідачу нарахована пеня.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 23.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.02.2023.

31 січня 2023 року представник відповідача подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечував повністю, оскільки вважає, що рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийняте за неповного з`ясування обставин справи, які мають значення для справи; при недоведеності обставин, які мають значення для справи і які визнані встановленими, що призвело до неправильного застосування Відділенням норм матеріального права, а саме, приписів статей 50, 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Також представник відповідача у відзиві зазначив, що позивачем не надано відповідних підтверджуючих доказів направлення вимоги про надання інформації від 14.08.2019 №66-02/1955, крім того, відповідно до інформації від Полтавської дирекції АТ «Укрпошта» поштове відправлення вручено імовірно матері адресата, проте згідно з пунктом 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, поштові відправлення можна вручати будь-кому із повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом із адресатом фізичною особою. Відповідно, на думку відповідача, твердження позивача про належне вручення запиту про надання інформації від 14.08.2019 є хибним та таким, що не має належного документального або іншого підтвердження, і як наслідок відповідачем не було надано запитуваної інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету через відсутність у нього інформації про існування такого запиту, а тому відсутній склад порушення законодавства про захист економічної конкуренції передбаченої пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» і накладення штрафних адміністративно-господарських санкцій є необґрунтованим та безпідставним.

У відзиві на позов представник відповідача просить застосувати строки позовної давності.

02.02.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 11 год. 20 хв. 21 лютого 2023 року.

21.02.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 11 год. 30 хв. 02 березня 2023 року.

28 лютого 2023 року позивач подав до канцелярії суду відповідь на відзив на позовну заяву, де спростовує заперечення відповідача, також просив поновити строк на подання відповіді на відзив, прийняти її та долучити до матеріалів справи.

Щодо заявленого відповідачем застосування позовної давності зазначає наступне. Законом України «Про Антимонопольний комітет» у частині першій статті 19 визначено, про те, що органи Антимонопольного комітету України керуються лише законодавством про захист економічної конкуренції, яким в свою чергу встановлено особливі (спеціальні) строки давності для притягнення до відповідальності за порушення антиконкурентного законодавства органами Антимонопольного комітету України, які не є строками позовної давності, встановленими цивільним законодавством. Цивільне законодавство не є складовою законодавства про захист економічної конкуренції. Відносини сторін у цій справі не є цивільно - правовими у розумінні статті 1 Цивільного кодексу України, а тому й позовна давність як інститут саме цивільного права до цих відносин не може бути застосована.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд, беручи до уваги викладені позивачем обставини, з метою дотримання процесуальних прав сторін, повного та всебічного з`ясування обставин справи, дійшов висновку про доцільність поновлення процесуального строку для подання відповіді на відзив, а документи відповідно прийняттю та приєднанню до матеріалів справи.

28 березня 2023 року представник відповідача подав до канцелярії суду письмові пояснення по справі.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав зазначених у відзиві на позов, просив у позові відмовити повністю.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відомості про вказані процесуальні дії занесені до протоколу судового засідання.

Відповідно до частини першої статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини.

Рішенням Адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.02.2020 №66/5-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (а.с.15-24) визнано дії фізичної особи-підприємця Костигіна Володимира Володимировича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ), що полягали в неподанні інформації Полтавському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу від 14.08.2019 № 66-02/1955 у встановлені головою територіального відділенні строки, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50, Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення від 19.02.2020 №66/5-р/к за вказане порушення на фізичну особу-підприємця Костигіна Володимира Володимировича накладено штраф у розмірі 33983,00 грн.

19.02.2020 Полтавським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України рішення від 19.02.2020 №66/5-р/к разом із супровідним листом №66-02/380 (а.с.52) направлено на юридичну адресу фізичної особи-підприємця Костигіна Володимира Володимировича ( АДРЕСА_1 ) та отримано останнім 26.02.2020 згідно з розпискою в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.25).

Не визнавши факт вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, фізична особа-підприємець Костигін Володимир Володимирович звернувся в Господарський суд Полтавської області з позовною заявою до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення від 19.02.2020 №66/5-р/к.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 04.05.2020 було відкрито провадження у справі № 917/686/20 (а.с. 26).

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 05.11.2020 у справі №917/686/20 фізичній особі-підприємцю Костигіну Володимиру Володимировичу в задоволенні позову відмовлено повністю (а.с. 29-43).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.01.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 917/686/20.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.03.2021 у справі № 917/686/20 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Костигіна В.В. залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 05.11.2020 - без змін (а.с. 44-59).

В порядку касаційного провадження рішення Господарського суду Полтавської області від 05.11.2020 у справі № 917/686/20 не оскаржувалося, тому 02.03.2020 набрало законної сили.

В позовній заяві позивачем зазначено, що рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.02.2020 №66/5-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" є законним, обґрунтованим та відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" обов`язковим до виконання.

Разом з тим фізичною особою-підприємцем Костигіним В. В. не було сплачено штраф, що накладений рішенням Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.02.2020 №66/5-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Вказані обставини стали підставою для нарахування Антимонопольним комітетом України відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" пені за прострочення сплати штрафу у розмірі 1,5% від суми штрафу за кожний день прострочення його сплати, але не більше розміру стягнення - на суму 33983,00 грн.

Ухилення відповідача від сплати штрафу та пені спонукали позивача до захисту порушеного права шляхом звернення в суд для примусового стягнення санкцій.

Отже, предметом спору у справі, що розглядається, є вимога позивача до відповідача про стягнення 33983,00 гривень штрафу, накладеного рішенням Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.02.2020 №66/5-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі №66-13-50/70-19, 33983,00 грн пені, нарахованої відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, що разом становить 67966,00 грн.

Спірні правовідносини сторін перебувають у сфері регулювання спеціальних нормативних актів Законів України Про Антимонопольний комітет України, Про захист економічної конкуренції.

Закон України Про Антимонопольний комітет України визначає основні завдання та повноваження, Антимонопольного комітету України в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики. Згідно з нормами цього Закону:

Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель (ч.1 ст. 1);

Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів (ч. 1 ст. 5);

у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, у тому числі, приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; має право при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом (п. 2, 5 ч. 1 ст. 7);

державний уповноважений Антимонопольного комітету України має повноваження, у тому числі, при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом (п.6 ч. 1 ст.17);

розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність (ст. 22);

суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання (ст. 22-1).

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, у тому числі, неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Відповідальність за вказане правопорушення передбачена частинами 2, 5 ст. 52 Закону України Про захист економічної конкуренції, згідно з якими за порушення, передбачені пунктами 9, 13-18 накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф; якщо доходу (виручки) немає або відповідач на вимогу органів Антимонопольного комітету України, голови його територіального відділення не надав розмір доходу (виручки), штраф, передбачений абзацом другим частини другої цієї статті, накладається у розмірі до двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; штраф, передбачений абзацом третім частини другої цієї статті, - у розмірі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; штраф, передбачений абзацом четвертим частини другої цієї статті, - у розмірі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі потреби розмір доходу (виручки) може бути визначений органами Антимонопольного комітету України на підставі адміністративної інформації, отриманої з інших джерел.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок:відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Відповідно до частин 2, 3, 5, 7-9 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем вчинено порушення п. 13 ст. 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, за вчинення якого рішенням позивача від 19.02.2020 № 66/5-р/к накладено штраф у розмірі 33983,00 грн., який підлягав сплаті у двохмісячний строк з дня його одержання.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (рішення від 19.02.2020 № 66/5-р/к) за штрихкодовим ідентифікатором №730 (а.с.25) рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.02.2020 № 66/5-р/к отримано відповідачем 26.02.2020. За вказаних обставин строк для добровільної сплати штрафу відповідачем закінчився 27.04.2020.

Суд відхиляє доводи відповідача про необґрунтованість рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 19.02.2020 № 66/5-р/к, оскільки його правомірність та законність встановлені рішенням Господарського суду Полтавської області від 05.11.2020 у справі №917/686/20, яке набрало законної сили 02.03.2021.

Зазначеним судовим рішенням також встановлено обставину належного вручення відповідачу вимоги про надання інформації від 14.08.2019 №66-02/1955.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, виходячи з вищевикладеного, обставини встановлені судовим рішенням Господарського суду Полтавської області від 05.11.2020 у справі №917/686/20, яке набрало законної сили, повторного доведення не потребують.

Таким чином, рішення від 19.02.2020 № 66/5-р/к є чинним та відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, ст. 22 Закону України Про Антимонопольний комітет України є обов`язковим до виконання, однак відповідачем у строк до 27.04.2020 року не виконане.

У зв`язку з простроченням сплати штрафу позивачем заявлено до стягнення з відповідача на підставі ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції 33983,00 грн. пені.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи в суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснюються.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 910/4081/18, від 22.01.2019 у справі № 915/304/18, від 19.03.2019 у справі № 904/3536/18, від 04.07.2019 у справі № 910/14288/18 та від 11.11.2019 у справі №911/9/19.

Позивач у позовній заяві зазначив, що нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням від 19.02.2020 №66/5-р/к, зупинялось у періоди:

з 04.05.2020 до 05.11.2020 (час розгляду справи №917/686/20 Господарським судом Полтавської області);

з 12.01.2021 до 02.03.2021 (час розгляду Східним апеляційним господарським судом справи №917/686/20).

Періоди нарахування пені за прострочення сплати штрафу:

- з 28.04.2020 до 03.05.2020 (включно) (6 днів);

- з 06.11.2020 до 11.01.2021 (включно) (67 днів);

- з 03.03.2021 до 29.09.2022 (включно) (576 днів);

Загальна кількість днів прострочення сплати штрафу складає - 649 дні.

Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу складає:

33 983 гривні 00 кой. (розмір штрафу накладеного Рішенням № 66/5-р/к) : 100 х 1,5 (відсоток від суми штрафу відповідно до частини п`ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції») =509 (п`ятсот дев`ять) гривень 74 коп.

За 649 днів прострочення сплати штрафу, сума пені складає:

509 гри. 74 коп. х 649 днів = 330 821 гривня 26 коп.

За приписами ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Комітету. За вказаних обставин, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 33983,00 грн.

Відповідно до частини сьомої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені - органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 253 Господарського кодексу України штрафи за порушення антимонопольно-конкурентного законодавства стягуються в судовому порядку.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Щодо наслідків спливу строку позовної давності, про які зазначено відповідачем у відзиві, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пленумом Вищого господарського суду України у Постанові від 26.12.2011 №15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» (далі - Постанова № 15), а також,у постанові Верховного Суду України № 3-36гс13 від 24.12.2013, зазначено, що Закон України «Про захист економічної конкуренції», на підставі приписів якого нараховано штраф та пеню, визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин. Цей закон встановлює види, склад правопорушень законодавства про захист економічної конкуренції, заходи відповідальності, що застосовуються за їх вчинення, і процесуальні норми, що визначають порядок притягнення до відповідальності. Отже, даний закон не регулює цивільно-правових відносин.

Законом України «Про Антимонопольний комітет» у частині першій статті 19 визначено, про те, що органи Антимонопольного комітету України керуються лише законодавством про захист економічної конкуренції, яким в свою чергу встановлено особливі (спеціальні) строки давності для притягнення до відповідальності за порушення антиконкурентного законодавства органами Антимонопольного комітету України, які не є строками позовної давності, встановленими цивільним законодавством.

Таким чином, цивільне законодавство не є складовою законодавства про захист економічної конкуренції. Відносини сторін у цій справі не є цивільно - правовими у розумінні статті 1 Цивільного кодексу України, а тому й позовна давність як інститут саме цивільного права до цих відносин не може бути застосована.

Порядок, розмір і період нарахування пені, як гарантії сплати штрафу накладеного на відповідача передбачено вимогами спеціального закону, яким в даному випадку і є Закон України «Про захист економічної конкуренції».

Відповідно до пункту 22 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" нарахування та стягнення пені, передбаченої ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і в зв`язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій в розумінні статей 238, 239, 249 Господарського кодексу України, які застосовуються саме на підставі рішення уповноваженого на це органу. Тому під час таких нарахування та стягнення не застосовуються строки, про які йдеться у статті 250 названого Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Частиною першою статті 250 Господарського кодексу України встановлено, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Крім того, ст. 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що суб`єкт господарювання не може бути притягнений до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, якщо минув строк давності притягнення до відповідальності. Строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції становить п`ять років з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення. Строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені пунктами 13-16 статті 50 цього Закону, становить три роки з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення.

Суд зазначає, що стаття 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлює строки притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції органами Антимонопольного комітету України, а не судом у вирішенні спору про стягнення у судовому порядку накладеного за рішенням органу Антимонопольного комітету України штрафу та нарахованої за його несплату пені. Крім того, зазначена стаття 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлює строки притягнення саме до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, тоді як Закон України "Про захист економічної конкуренції" відносить до заходів відповідальності штраф і не визначає пеню як міру (захід) відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, відносячи її сплату до порядку виконання рішень (розпоряджень) органів Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України (розділ ІХ Закону).

Чинне законодавство не містить такої підстави для відмови у позові органів Антимонопольного комітету України, як сплив строку давності на момент прийняття судом рішення у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.03.2019 у справі №923/175/18, від 20.03.2018 у справі № 922/4706/16 та від 11.11.2019 у справі № 911/9/19.

Крім того, штраф у спірних правовідносинах є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства; вказані нарахування застосовані територіальним відділенням Антимонопольного комітету України на підставі Закону України «Про захист економічної конкуренції» та не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів, а тому не належать до цивільних правовідносин (позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі №910/4585/19, від 17.12.2020 у справі №910/1548/19)

Таким чином, строк позовної давності, визначений Цивільним кодексом України, не може застосовуватися до правовідносин сторін у даній справі, оскільки спірні відносини не регулюються цивільним законодавством, а ґрунтуються на нормах Конституції України, Закону України «Про захист економічної конкуренції», Закону України «Про Антимонопольний комітет України», Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у разі несплати добровільно штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Станом на день розгляду спору штраф та пеню відповідачем не сплачено, доказів на підтвердження їх оплати відповідачем не надано.

Відповідач всупереч вимог ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України належними доказами доводів позивача не спростував, а тому з відповідача підлягають стягненню в доход Державного бюджету України 33983,00 грн штрафу та 33983,00 грн пені за порушення конкурентного законодавства.

Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до Державного бюджету (ч. 9 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Також позивачем в позовній заяві зазначено, що відповідно до підпункту 6.5 пункту 6 розпорядженням Голови Антимонопольного комітету України (далі - Комітет) від 28.11.2019 № 23-рп «Про реорганізацію територіальних відділень Антимонопольного комітету України», (далі - Розпорядження № 23-рп), постановлено припинити з 01.06.2020 Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код - 21076316) шляхом приєднання до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код - 22630473).

Підпунктом 6.6 пункту 6 Розпорядженням № 23-рп визначено, що Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код - 22630473), є правонаступником всіх майнових прав та обов`язків Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 21076316).

У підпунктах 6.11 та 6.13 пункту 6 Розпорядженням № 23-рп зазначається, що Полтавському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код - 21076316) з 01.06.2020 необхідно припинити виконання функцій, які було покладено на нього Положенням про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженим розпорядженням Комітету № 32-р від 23.02.2001 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 30.03.2001 за № 291/5482 (далі - Положення про територіальне відділення), а Харківському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код - 22630473) з 02.06.2020 необхідно розпочати виконання функцій, покладених на територіальне відділення Положенням про територіальне відділення.

Відповідно до підпунктів 7.6 та 7.7 пункту 7 Розпорядження № 23-рп найменування Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 22630473) з 02.06.2020 змінюється на Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Міністерства юстиції України за ідентифікаційним номером 22630473 містяться відомості про юридичну особу з найменуванням: Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України та з визначеною юридичною адресою: 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх, кім. 35.

Таким чином, відбувся перехід прав та обов`язків Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України у резолютивній частині рішення зазначаються відомості про розподіл судових витрат.

Відповідно до ст.129, 130 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2481,00 грн судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Костигіна Володимира Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України, отримувач: ГУК у Черк.обл./тг с.Балаклея/21081100; код отримувача (ЄДРПОУ): 37930566; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0023687, код класифікації доходів бюджету: 21081100; назва коду класифікації доходів до бюджету: Адміністративні штрафи та інші санкції) 33 983,00 грн (тридцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят три гривні 00 коп) штрафу, 33 983,00 грн (тридцять три тисячі дев`ятсот вісімдесят три гривні 00 коп) пені.

Стягнути фізичної особи-підприємця Костигіна Володимира Володимировича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (61022, м. Харків, майдан Свободи,5, Держпром, 6 під`їзд, 1 поверх, кімната 35; ; номер рахунку: (IBAN): НОМЕР_2 ; призначення платежу: відшкодування кас.витрат по КЕКВ 2800 по сплаті судового збору) судовий збір у розмірі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складене та підписане 06 квітня 2023 року.

Суддя О.В. Чевгуз