ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023м. ХарківСправа № 922/443/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" (б-р Лесі Українки, буд. 26, м. Київ, 01133; )
до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" (вул. Донця-Захаржевського, буд. 6/8, м. Харків, 61057; )
про стягнення 3430,00 грн,
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" 06.02.2023 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" про стягнення грошових коштів у розмірі 3430,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування страхувальнику - власнику транспортного засобу "MITSUBISHI LANCER", д.н.з. НОМЕР_1 , згідно з договором добровільного страхування транспортних засобів № 06-GRвід 02.08.2021, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01.06.2022 за участю автомобіля "MITSUBISHI LANCER", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля "HYUNDAI", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок порушення останнім правил дорожнього руху.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.02.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/443/23; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Даною ухвалою було повідомлено учасників справи про те, що судове засідання з розгляду справи відбудеться 14.03.2023 о 14:00.

Протокольною ухвалою господарського суду від 14.03.2023 розгляд справи відкладено на 06.04.2023 о 14:20.

У судове засідання, яке відбулося 06.04.2023, представники позивача та відповідача не з`явились; про причину неявки суд не повідомили. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Позивач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання через особистий кабінет в системі "Електронний суд".

Копії ухвал від 07.02.2023 та 14.03.2023, надіслані на адресу відповідача, повернуті до господарського суду без вручення адресатові у зв`язку з його відсутністю за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Інформації ж про іншу адресу відповідача у суду немає.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (постанова Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 904/9904/17).

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, а підстави для відкладення розгляду справи відсутні, суд визнав за можливе розглянути справу без участі представників сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно зі ст. 202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

01.06.2022 по вул. Гната Хоткевича, 1-В у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "MITSUBISHI LANCER" д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля "HYUNDAI", д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 .

Транспортний засіб "MITSUBISHI LANCER", д.н.з. НОМЕР_1 , був застрахований за Договором добровільного страхування транспортних засобів № 06-GR/ЕР-205234011 від 02.08.2021 в Товаристві з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" (позивач).

Згідно з постановою Деснянського районного суду міста Киева від 19.07.2022 по справі 754/4910/22, дорожньо-транспортна пригода сталась у зв`язку з порушенням водієм автомобіля "HYUNDAI", д.н.з. НОМЕР_2 , Правил дорожнього руху.

Матеріальний збиток автомобіля "MITSUBISHI LANCER", д.н.з. НОМЕР_1 , згідно з рахунком № 899 від 01.09.2022, дорівнює 3430,00 грн.

Оскільки, транспортний засіб "MITSUBISHI LANCER", д.н.з НОМЕР_1 , був застрахований за Договору добровільного страхування транспортних засобів № 06-GR/EP-205234011 від 02.08.2021 в ТДВ CК "Альфа-Гарант", останнім було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 3430,00 грн.

Позивачем було встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована відповідно до Полісу № 204646136 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Акціонерному товаристві "Страхова компанія "Мега-Гарант", що підтверджується даними з ЦБД МТСБУ.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала.

За приписами ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме - шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, до позивача в межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 36.4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власники транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі постання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно до п. 36.5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за кожен день прострочення виплат страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно з п. 36.2 вищевказаного Закону, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

24.12.2022 відповідачем було отримано від позивача відповідну вимогу за вих. № 03/3120 від 28.11.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Проте, наразі відповідач свої зобов`язання, визначені законом, не виконав.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано доказів, які б свідчили про відсутність у діях останнього порушення прав позивача, позивачем, в свою чергу, належним чином доведено наявність у нього законних підстав для відшкодування страхової виплати.

Отже, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" (вул. Донця-Захаржевського, буд. 6/8, м. Харків, 61057; ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" (б-р Лесі Українки, буд. 26, м. Київ, 01133; ) - грошові кошти в розмірі 3430,00 грн; витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст.ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено "11" квітня 2023 р.

Суддя Н.М. Кухар