ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" квітня 2023 р. Cправа №902/250/23

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., за відсутності представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз", м. Вінниця

до Фізичної особи-підприємця Колеснік Олексія Олександровича, м. Вінниця

про стягнення 4809,89 грн заборгованості за договором розподілу природного газу

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи" "Вінницягаз" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Колесніка Олексія Олександровича 4809,89 заборгованості за договором розподілу природного газу, укладеного шляхом підписання заяви-приєднання № 09427UGYHZAP016 від 01.01.2016, яка нарахована у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати за послуги з розподілу природного газу протягом грудня 2021 року - серпня 2022 року, та складається з: 3739,23 грн основного боргу, 565,14 грн пені, 67,40 грн 3 % річних, 438,13 грн інфляційних втрат.

27.02.2023 судом постановлено ухвалу про прийняття вказаної позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №902/250/23, судове засідання призначено на 06.04.2023.

27.03.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву б/н від 26.03.2023 (а.с.87-88), в якому відповідач виклав свої заперечення проти позову, зокрема, не визнав обставину укладання договором розподілу природного газу у зв`язку із запереченням підписання заяви-приєднання № 09427UGYHZAP016 від 01.01.2016, а тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

04.04.2023 позивач надав до суду відповідь на відзив №21001-Ск-6815-0423 від 04.04.2023 (а.с.96-97), в якому навів свої пояснення та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення, зокрема, зауважив, що приміщення відповідача приєднане до газорозподільної мережі позивача, що останнім не заперечується, окрім того відповідачем здійснювалась оплата наданих послуг за договором розподілу природного газу. Наведені факти, на думку позивача, спростовують твердження відповідача про неукладеність між сторонами договору розподілу природного газу.

На визначену судом дату, 06.04.2023, сторони не з`явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином: позивач - шляхом надіслання ухвали суду від 27.02.2023 на адресу його електронної пошти, що підтверджується відтиском штемпелю вихідної кореспонденції суду (а.с.85); відповідач - шляхом надіслання ухвали суду від 27.02.2023 за адресою його місцезнаходження, що підтверджується відтиском штемпелю вихідної кореспонденції суду (а.с.85) та слідує зі змісту відзиві на позовну заяву б/н від 26.03.2023 (а.с.87-88).

Враховуючи викладене є достатні підстави вважати, що судом вжито належних заходів до повідомлення учасників справи про дату, час та місце слухання справи.

З-поміж іншого суд зауважує, що 06.04.2023 до суду надійшла заява позивача б/н від 06.04.2023 (вх. канц. суду №01-34/3280/23 від 06.04.2023), в якій заявник просить здійснювати розгляд справи без участі його представника.

Враховуючи наведене, неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому справа розглянута за відсутності учасників справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.01.2016 між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" (надалі за текстом також - Оператор ГРМ) та Фізичною особою-підприємцем Колесніком Олексієм Олександровичем (надалі за текстом також - Споживач) було укладено договір розподілу природного газу шляхом підписання останнім заяви-приєднання № 09427UGYHZAP016 від 01.01.2016 до умов договору розподілу природного газу (надалі за текстом також - договір), що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі за текстом також - НКРЕКП) №2498 від 30.09.2015 (а.с.19).

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 (надалі за текстом також - Кодекс ГРМ).

Умовами п.1, абз.1 п. 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП, від 30 вересня 2015 року № 2498, в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до п. 2.1., 2.2. договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Обов`язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ.

Згідно п. 6.1. та 6.2. договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Відповідно до п. 32 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" №329-VIII від 09.04.2015 регулятором на ринку природного газу є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до п. 6.3, 6.4. договору величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (абз.1 п.6.6. договору).

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.8. договору).

Постановою НКРЕКП №2765 від 30.12.2020 для Оператора ГРМ з 01.01.2021 на весь 2021 рік встановлено тариф на послуги з розподілу природного газу в розмірі 1,68 грн за 1 куб.м на місяць (без врахування ПДВ). З врахуванням ПДВ (20 %) вартість послуг з розподілу природного газу з 01.01.2021 на весь 2021 рік складає 2,016 грн за 1 куб.м.

Постановою НКРЕКП №2741 від 22.12.2021 для Оператора ГРМ з 01.01.2022 на весь 2022 рік встановлено тариф на послуги з розподілу природного газу в розмірі 1,76 грн за 1 куб.м на місяць (без врахування ПДВ). З врахуванням ПДВ (20 %) вартість послуг з розподілу природного газу з 01.01.2022 на весь 2022 рік складає 2,112 грн за 1 куб.м.

В матеріалах справи наявна довідка позивача №210-Сл-2497-0223 від 07.02.2023 (а.с.20), згідно з якою Оператор ГРМ повідомив відповідача, що з жовтня 2019 по вересень 2020 споживання останнього становить 2217,06 куб.м, а з жовтня 2020 по вересень 2021 - 1594,14 куб.м, а тому розрахована величина річної замовленої потужності для відповідача складає: на 2021 рік - 2217,06 куб.м; на 2022 рік - 1594,14 куб.м.

Враховуючи наведене, відповідно до умов договору, розмір щомісячної плати за послуги з розподілу природного газу для відповідача становить:

за 2021 рік - 372,46 грн (2217,06 куб.м / 12 місяців х 2,016 грн);

за 2022 рік - 280,57 грн (1594,14 куб.м / 12 місяців х 2,112 грн).

В матеріалах справи наявні акти наданих послуг з розподілу природного газу за період з грудня 2021 року по грудень 2022 року (а.с. 23-35) на загальну суму 3739,30 грн. Разом з тим вказані акти стороною відповідача підписані не були.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи" "Вінницягаз" неодноразово направляло на адресу відповідача супровідні листи із двома примірниками актів наданих послуг та рахунками на оплату. У зазначених листах позивач звертався із проханням повернути підписані уповноваженою посадовою особою відповідача примірники актів та оплатити надані послуги. Направлення вказаних супровідних листів підтверджується наявними в матеріалах справи списками згрупованих поштових відправлень та фіскальними чеками АТ "Укрпошта" (а.с.36-61).

За надані позивачем послуги відповідач станом на день розгляду справи у суді не розрахувався. При цьому станом на 01.12.2021 у відповідача існувала переплата у розмірі 0,07 грн (а.с.21).

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи" "Вінницягаз" неодноразово зверталось до Фізичної особи-підприємця Колесніка Олексія Олександровича із вимогами про сплату заборгованості, востаннє із вимогою N210-Сл-13103-1222 від 02.12.2022, у якій просило перерахувати на рахунок позивача суму заборгованості у розмірі 3458,65 грн (а.с.74-75). Направлення вказаної вимоги підтверджується описом-вкладення цінного листа та фіскальним чеком з АТ "Укрпошта", які датуються 02.12.2022 (а.с.76-77).

Таким чином, станом на січень 2023 року заборгованість Фізичної особи-підприємця Колеснік Олексія Олександровича перед позивачем за надані протягом періоду з грудня 2021 року по грудень 2022 року послуги з розподілу природного газу складає 3739,23 грн. Невиконання відповідачем взятих на себе за договором у добровільному порядку стало підставою для звернення Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" із даним позовом до суду.

Беручи до уваги встановлені обставини справи, суд зважає на таке.

Як було зазначено вище, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.01.2016 між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" та Фізичною особою-підприємцем Колесніком Олексієм Олександровичем було укладено договір розподілу природного газу шляхом підписання останнім заяви-приєднання № 09427UGYHZAP016 від 01.01.2016 до умов договору розподілу природного газу.

В свою чергу, відповідач заперечив факт укладення договору розподілу природного газу, в обґрунтування чого зазначив, що не підписував заяву-приєднання №09427UGYHZAP016 від 01.01.2016 до умов договору розподілу природного газу.

Оцінюючи дані твердження відповідача, суд враховує наступні положення національного законодавства.

Цивільні права та обов`язки згідно ч.1 ст.11 ЦК України (в редакції чинній на 01.01.2016) виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в абз.1 п.1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ (в редакції чинній на 01.01.2016) договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Суд зауважує, що відповідачем факт підключення об`єкту споживання до газорозподільної системи не заперечується (а.с.87).

Відповідно до п.3, абз.1 п.4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ (в редакції чинній на 01.01.2016) договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Оператор ГРМ зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору розподілу природного газу та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктом 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ (в редакції чинній на 01.01.2016) передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Частиною 1 ст.641 ЦК України (в редакції чинній на 01.01.2016) визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно з ч.2 ст.642 ЦК України (в редакції чинній на 01.01.2016) якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

В матеріалах справи наявні платіжні доручення за період з грудня 2020 року по листопад 2021 року (а.с.111-113), згідно з якими відповідач сплачував на користь позивача грошові кошти за послуги з розподілу природного газу.

Враховуючи те, що об`єкт споживання відповідача підключено до газорозподільної системи і останнім сплачувались кошти на користь позивача за послуги з розподілу природного газу, суд доходить висновку, що між сторонами було укладено договір розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі за текстом також - НКРЕКП) від 30.09.2015 за №2498.

Беручи до уваги зміст договору, характер взятих на себе сторонами зобов`язань, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини з договору про надання послуг, яке підпадає під правове регулювання глави 63 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст.193 ГК України.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилався на неналежне виконання відповідачами своїх зобов`язань щодо вчасної оплати наданих послуг, внаслідок чого за ними рахується загальна заборгованість за договором у розмірі 3739,23 грн.

Кодексом ГРМ визначено, що остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (абз.1 п.6.6. договору)

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання послуг з розподілу природного газу на загальну суму 3739,30 грн, що підтверджується актами надання послуг (а.с.23-35).

При цьому, суд зазначає, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про сплату вартості наданих послуг або доказів, які б спростовували суму основної заборгованості.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача основної заборгованості за надання послуг з розподілу природного газу у розмірі 3739,23 грн.

Судом також розглянуто вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 565,14 грн, 3 % річних в розмірі 67,40 грн та суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 438,13 грн, у зв`язку із чим суд зазначає таке.

Порушенням зобов`язання, згідно зі ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.3 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Абзацом 1 п.8.2. договору визначено, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Також, згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив строк виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку правильності нарахування штрафних санкцій та компенсаційних нарахувань, суд дійшов висновку про правомірність заявленого позову в межах заявлених вимог щодо стягнення пені в розмірі 565,14 грн, 3 % річних в розмірі 67,40 грн та суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 438,13 грн.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положення ст. 76, 77 ГПК України передбачають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

За правилами ст.129 ГПК України на відповідача покладається відшкодування судового збору - в сумі 2684,00 грн.

Керуючись ст. 7, 8, 13, 14, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Колесніка Олексія Олександровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" (пров.Костя Широцького, 24, м.Вінниця, 21012; ідентифікаційний код: 03338649) 3739,23 грн основного боргу; 565,14 грн пені; 67,40 грн 3 % річних; 438,13 грн інфляційних втрат та 2684,00 грн судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Примірник повного судового рішення надіслати згідно переліку.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256, 257 ГПК України).

Повне рішення складено 11 квітня 2023 р.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим:

1 - до справи;

2 - АТ "Оператор газорозподільної системи" "Вінницягаз" ();

3 - ФОП Колеснік О.О. ІНФОРМАЦІЯ_1