номер провадження справи 29/74/12-23/121/12-21/107/16-14/5/18-16/3/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.03.2023 Справа № 5009/2987/12

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Романа Анатолійовича, за участі секретаря судового засідання Авраменко К.О., розглянувши заяву (вих.№ 10/07 від 05.01.2023) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання кредиторських вимог, заяву (вих.б/н від 03.03.2023) Комунального підприємства Водоканал, м.Запоріжжя про визнання кредиторських вимог, матеріали справи № 5009/2987/12

Кредитори:

1. Приватне підприємство Соколенко-Екскавація, м.Запоріжжя, 69035, бул.Шевченка, 6/38

2. Товариство з обмеженою відповідальністю Променергоресурси, м.Дніпро, 49051, вул. Журналістів, 9д, офіс 110

3. Товариство з обмеженою відповідальністю Ікос Фінанс, 04047, м.Київ, вул.Коноплянська, 12, оф.216

4. Товариство з обмеженою відповідальністю Метінвест-СМЦ, м.Київ, 01015, вул. Лейпцизька, 15А

5. Товариство з обмеженою відповідальністю Перший залізобетонний комбінат, м.Запоріжжя, 69106, вул.Фінальна, 1-Б, оф.27

6. Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Капітал Груп, 04080, м.Київ, вул.Вікентія Хвойки, буд. 18/14

7. Дочірнє підприємство Запорізький виробничий комбінат Спецгазпром, 69002, м.Запоріжжя, вул. Глісерна, буд. 8

8. Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, 69005, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158Б

9. Комунальне підприємство Водоканал, 69002, м.Запоріжжя, вул.Святого Миколая, 61

Боржник - Публічне акціонерне товариство Завод залізобетонних конструкцій № 1 (ПАТ ЗЗБК № 1), 69106, м.Запоріжжя, вул. Фінальна, будинок 1Б,

Банк, що здійснює розрахунково-касове обслуговування боржника: АТ Сенс Банк

про банкрутство

Ліквідатор - арбітражний керуючий Куліченко Максим Валерійович, 04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, 13, оф.32

За участі представників учасників:

від заявника ГУ ПФУ в Запорізькій області - Машко Г.В., службове посвідчення № 0767, довіреність № 6017/07 від 01.11.2021

від заявника КП «Водоканал» - Руденко Д.В., довіреність № 18 від 30.12.2022

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.08.2012 порушено (відкрито) провадження у справі № 5009/2987/12 про банкрутство Публічного акціонерного товариства Завод залізобетонних конструкцій № 1 (69106, м.Запоріжжя, вул.Фінальна, буд. 1Б, ), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника.

У справі тривала процедура санації, яка була введена згідно з положеннями Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом від 14.05.1992 №2343-ХІІ.

Постановою від 13.12.2022 у справі № 5009/2987/12 суд припинив процедуру санації боржника - ПАТ Завод залізобетонних конструкцій № 1; припинив повноваження керуючого санацією ПАТ Завод залізобетонних конструкцій № 1 арбітражного керуючого ОСОБА_1 ; визнав боржника Публічне акціонерне товариство Завод залізобетонних конструкцій № 1 банкрутом; відкрив ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута Публічного акціонерне товариства Завод залізобетонних конструкцій № 1 призначив арбітражного керуючого ОСОБА_1 .

Офіційне оприлюднення повідомлення про визнання ПАТ Завод залізобетонних конструкцій № 1 банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури на офіційному вебпорталі судової влади України суд здійснив 14.12.2022 (номер публікації 69710).

Зазначається, що згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Отже, провадження у даній справі у судовій процедурі ліквідації банкрута здійснюється у відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства.

10.01.2023 до суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання кредиторських вимог до боржника. Заявник просить визнати грошові вимоги ПАТ Завод залізобетонних конструкцій № 1 в розмірі 141307,90 грн заборгованості, а також в розмірі 5368,00 грн сплаченого за подання заяви судового збору.

Зазначену заяву, яка подана з дотриманням ч.3 ст.45 КУзПБ, ухвалою від 16.01.2023 суд прийняв та призначив до розгляду у судовому засіданні на 07.02.2023 о 12.00.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 31.01.2023 через систему «Електронний суд» суд отримав заяву про розгляд справи без участі представника заявника, що судом було прийнято та враховано.

Електронною поштою з ЕЦП від ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_1 суд 06.02.2023 отримав повідомлення про результати розгляду кредиторських вимог вих.№01-20/18 від 01.02.2023. Ліквідатор вважає належно обґрунтованими та підтвердженими заявником вимоги до боржника з витрат та доставку пенсій у розмірі 49315,37 грн та вимоги з судового збору у розмірі 5368,00 грн, не є обґрунтованими та підлягають уточненню вимоги у загальному розмірі 91 992,53 грн.

Так, заперечуючи вимоги ГУ ПФУ в Запорізькій області, ліквідатор зазначив, що згідно наданого Заявником докладного розрахунку боргу на 13.12.2022р., заявлені вимоги з щомісячних нарахувань Пенсійного фонду на витрати з доставки пенсій нараховані за період з січня 2019р. по листопад 2022р., які у відповідності до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003р., мають визначаться у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих пенсій), але до Боржника не надходили та не додані Заявником до його заяви розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за періоди:

- з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. у розмірі 48 207,32 грн;

- за лютий 2020р. у розмірі 3 675,98 грн, за червень 2020р. у розмірі 3 717,23 грн, за липень 2020р. у розмірі 3 717,23 грн, за жовтень 2020р. у розмірі 3 673,56 грн, за листопад 2020р. у розмірі 3 673,56 грн, загалом у розмірі 18 457,56 грн;

- за лютий 2021р. у розмірі 3 417,43 грн, за травень 2021р. у розмірі 3 728,38 грн, за серпень 2021р. у розмірі 3 902,32 грн, за вересень 2021р. у розмірі 3 902,32 грн, за жовтень 2021р. у розмірі 3 902,32 грн, загалом у розмірі 18 852,77 грн;

- за лютий 2022р. у розмірі 726,58 грн, за квітень 2022р. у розмірі 929,20 грн, за травень 2022р. у розмірі 827,89 грн, за червень 2022р. у розмірі 827,89 грн, за вересень 2022р. у розмірі 576,10 грн, за жовтень 2022р. у розмірі 576,10 грн, за листопад 2022р. у розмірі 576,10 грн, загалом у розмірі 5012,86 грн.

Також ліквідатор звернув увагу, що за двома періодами у 2022р. нарахування у детальному розрахунку містять розбіжності, які підлягають уточненню, а саме: за березень 2022р. визначено суму 726,58 грн, а на адресу Боржника надсилався розрахунок від 01.04.2022р. №19-53/0605 з початком нарахування витрат з березня 2022р. на суму 827,89 грн, розбіжність складає 101,31 грн, та за серпень 2022р. у детальному розрахунку визначено суму у розмірі 735,44 грн, а на адресу Боржника надсилався розрахунок від 04.08.2022р. №63-8/0605 на суму 567,1 грн, розбіжність складає 168,34 грн, отже зазначені у детальному розрахунку за вказаними періодами нарахування підлягають уточненню відповідно на суму 1462,02 грн, а тому також не враховані ліквідатором у визнаних вимогах.

Ухвалою від 07.02.2023 судове засідання у справі №5009/2987/12 з розгляду заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання кредиторських вимог суд відклав до 30.03.2023 об 11.00.

ГУ ПФУ в Запорізькій області надало заперечення на повідомлення ліквідатора про результати розгляду кредиторських вимог (вих.№ 169/07 від 03.03.2023), де зауважило, що виходячи з положень Інструкції, на яку посилається ліквідатор, якщо сума нарахованої пенсії не змінюється, розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підприємствам не направляються і підприємства відшкодовують витрати згідно з розрахунками попереднього періоду. Саме тому розрахунки за зазначені в повідомленні ліквідатора місяці не направлялись Боржнику та, відповідно, не були додані до заяви про визнання кредиторських вимог.

Також ГУ ПФУ в Запорізькій області надало пояснення щодо розбіжностей, на яких зауважив ліквідатор, та зазначило, що з початком повномасштабного вторгнення РФ на територію України програма по нарахуванню та сплаті пільгових пенсій (підсистема Пенсійного фонду України АРМ ОССВ) була тимчасово заблокована, тому розрахунки за березень 2022 року були роздруковані та надіслані па адресу арбітражного керуючого лише у квітні місяці 2022. У зв`язку з цим нарахування за березень 2022 було внесено до програми АРМ ОССВ-2, виходячи з розрахунків попереднього місяця в сумі 726,58 грн. Після відновлення роботи програми АРМ ОССВ-2 сума, що підлягає відшкодуванню за березень 2022 року склала 827,89 грн і була скоригована у квітні 2022. Тобто розбіжність, про яку зазначає ліквідатор, у розмірі 101,31 грн була додана до нарахування за квітень і склала 929,20 грн, що і було зазначено у розрахунку боргу і картці особового рахунку ПАТ «ЗЗБК № 1». Також у докладному розрахунку боргу за серпень 2022 дійсно було помилково вказано суму в розмірі 735,44 грн замість 567,10 грн, проте, це не призвело до зміни загальної суми боргу, що також підтверджується даними картки особового рахунку ПАТ «ЗЗБК № 1».

З письмовими запереченнями ГУ ПФУ в Запорізькій області надало оновлений докладний розрахунок суми боргу (виправлений).

Ліквідатор, в свою чергу, направив суду повідомлення про результати розгляду заперечень ГУ ПФУ в Запорізькій області (вих.№ 02-20/89 від 10.03.2023), у яких виклав свою позицію про те, що виходячи з нормативних положень, за якими підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного Фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, суб`єкт, який відшкодовує витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, які призначені на пільгових умовах, набуває обов`язок з їх сплати у випадку, якщо він отримав розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій. Водночас, Заявник не надав доказів про те, що направив, а Боржник отримав розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у розмірі 90530,51 грн, які ліквідатор не визнає, та, крім того сам зазначає, що розрахунки за 2019р. надсилалися рекомендованими листами на адресу Боржника і поверталися до Заявника, при цьому не надає належних доказів направлення адресату розрахункового документу (поштову квитанція, поштову накладну з інформацією про поштове відправлення чи фінансовий чек).

06.03.2023 суд отримав заяву Комунального підприємства Водоканал про визнання кредиторських вимог до Боржника. Заявник просить визнати грошові вимоги до ПАТ Завод залізобетонних конструкцій № 1 в розмірі 369 433,05 грн заборгованості, а також в розмірі 5368,00 грн сплаченого за подання заяви судового збору.

Зазначену заяву, яка подана з дотриманням ч.3 ст.45 КУзПБ, ухвалою від 20.03.2023 суд прийняв та призначив до розгляду у судовому засіданні на ті самі дату та час, на які відклав розгляд заяви ГУ ПФУ в Запорізькій області - 30.03.2023 об 11.00.

Ліквідатор направив суду повідомлення про результати розгляду заяви КП «Водоканал» про визнання кредиторських вимог (вих.№ 02-20/102 від 23.03.2023), де зазначив, що згідно квитанції №40465654 від 01.03.2023р. (додана до повідомлення) Боржником здійснена оплата за Актом-рахунком №994443 в сумі 1021,30 грн, яка включена до розміру заявлених грошових вимог, звернувши увагу, що нарахування Заявником були здійсненні передчасно за період, який не був завершений та фактично Боржник не мав необхідного часу для здійснення оплати. В решті частини заявлені КП «Водоканал» вимоги ліквідатор вважає належно обґрунтованими та підтвердженими.

КП «Водоканал», в свою чергу, надало пояснення (б/н від 28.03.2023), у яких підтвердило сплату Боржником заборгованості у розмірі 1020,50 грн, яка заявлена до визнання, просить суд врахувати пояснення при розгляді його вимог до Боржника.

За наслідками засідання 30.03.2023, після заслуховування присутніх у ньому представників заявників, дослідження матеріалів справи, суд у нарадчій кімнаті грошові вимоги заявників до Боржника розглянув. Після виходу з нарадчої кімнати присутнім оголошено вступну та резолютивну частини постановленої ухвали.

Згідно ч.4 ст.60 Кодексу України з процедур банкрутства у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Дослідивши та надавши оцінку наданим документам та матеріалам щодо заяв ГУ ПФУ в Запорізькій області та КП «Водоканал», позиціям по вимогах ліквідатора та заявників, суд встановив наступне та дійшов таких висновків.

Щодо заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Грошові вимоги Заявника за зобов`язаннями Боржника становлять 141 307,90 грн основного боргу та являють собою заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах, які були призначені працівникам Боржника, за період з 01.01.2019 по 01.11.2022 (станом на 13.12.2022). Також Кредитор заявив до визнання суму в розмірі 5368,00 грн сплаченого за подання заяви з грошовими вимогами судового збору.

Суд визнав вимоги Заявника правомірним и та обґрунтованими внаслідок такого.

У відповідності до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підприємства незалежно від форм власності та господарювання, галузевої належності та виду діяльності вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 16.04.2004 за № 64/8663 (далі Інструкція) для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. п. 6.7, 6.8 вказаної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Підприємства щомісяця, до 25-го числа, вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Наданими заявником листами з розрахунками фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, які надсилалися Боржнику, керуючому санацією Боржника, карткою особового рахунку Боржника по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком 2 підтверджується, що у періоді розрахунку з 01.01.2019 по 13.12.2022 у Боржника наявна заборгованість зі сплати сум відшкодувань у загальному розмірі 141 307,90 грн.

Враховуючи зміст заперечень ліквідатора, суд звертає увагу, що відповідно до п. 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Тобто, якщо сума нарахованої пенсії не змінюється, розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підприємствам не направляються, а підприємства відшкодовують ці витрати згідно з розрахунками попереднього періоду.

Варто відзначити, що Заявник про таке зазначав у листах на адресу Боржника та керуючого санацією, а саме вказував, що наступні розрахунки будуть надані у разі зміни розміру пенсії або виникнення обставин, які впливають на суми, що підлягають відшкодуванню.

Отже, доводи ліквідатора відносно ненадіслання Боржнику розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за періоди, про які він зазначає, не є обґрунтованими.

Зазначення про неналежність наданих Заявником доказів на підтвердження надіслання розрахунків Боржнику суд також не знаходить ґрунтовними.

Представлені заявником докази надсилання розрахунків на адресу Боржника (у належно завірених копіях) - поштові конверти з відмітками органу пошти про повернення поштових вкладень адресатові (ГУ ПФУ в Запорізькій області) за закінченням терміну зберігання з доданням до них змісту поштових вкладень суд вважає достатніми та вірогідними. Ліквідатор не надав будь-яких доказів, пояснень відносно того, що заявник надсилав/мав підстави надсилати Боржнику кореспонденцію іншого змісту.

Також є помилковим прив`язування ліквідатором настання обов`язку з відшкодування до обставин фактичного отримання суб`єктом розрахунків органу ПФУ, а відтак необхідністю доведення обставин фактичного отримання розрахунків. Ліквідатор неправильно та на свій розсуд тлумачить положення законодавства. Так, п.6.4 Інструкції зобов`язує органи ПФУ надсилати підприємствам розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, новопризначених (перерахованих) пенсій. На платників, в свою чергу, п.6.7 Інструкції покладено обов`язок відшкодування цих витрат на підставі розрахунків і настання цього обов`язку будь-як не залежить від поведінки платника та його добросовісності в розрізі отримання кореспонденції за адресою реєстрації.

Зазначається, що вивчивши пояснення Заявника щодо розбіжностях у сумах, на що звернув увагу ліквідатор, суд знайшов їх ґрунтовними та такими, що відображують дійсні обставини.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновків про відповідність грошових вимог ГУ ПФУ в Запорізькій області наведеним нормам законодавства, доведеність вимог у заявленому розмірі повністю та визнав грошові вимоги цього Заявника в розмірі 141 307,90 грн основного боргу.

Також як правомірно заявлені, суд визнав заявлені вимоги ГУ ПФУ в Запорізькій області в розмірі 5368,00 грн сплаченого за подання заяви з грошовими вимогами судового збору, що є витратами, пов`язаними з провадженням у справі про банкрутство, які підлягають врахуванню у реєстрі вимог кредиторів та погашенню у процедурах банкрутства.

Щодо заяви КП «Водоканал».

Грошові вимоги цим Заявником заявлені в розмірі 141 307,90 грн за заборгованістю Боржника, а також в розмірі 5368,00 грн сплаченого за подання заяви судового збору.

Грошові вимоги в розмірі 363 044,55 грн є підтвердженими рішенням Господарського суду Запорізької області від 26.06.2017 у справі № 908/166/17, яким з Публічного акціонерного товариства Завод залізобетонних конструкцій № 1 на користь Заявника - Комунального підприємства Водоканал стягнуто 357 679 грн 36 коп. заборгованості за безоблікове водокористування за період з 01.02.2014 р. по 19.02.2014 р. та 5365 грн 19 коп. судового збору.

Зазначене судове рішення набрало законної сили, однак не виконане, що не заперечив ліквідатор Боржника.

У підставу вимог в розмірі 1020,50 грн Заявником покладені умови укладеного з Боржником 01.01.2006 договору про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації з додатковими угодами до нього.

Заявник зазначив, що в період з 01.01.2023 по 28.02.2023 КП «Водоканал» надавав послуги з водопостачання та водовідведення, однак, у споживача Боржника за вказаний період виникла заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 1020,50 грн, що підтвердив акт-рахунком №994443 від 21.02.2023 на суму 1021,25 грн, актом розрахунку заборгованості за період 01.01.2023 по 28.02.2023 на суму 1020,50 грн, зазначивши, що заборгованість в розмірі 0,75 грн є сплаченою.

Водночас, на час розгляду заяви поясненнями як ліквідатора, так і Заявника з їх документальним підтвердженням з`ясовано, що зазначені послуги сплачені. Ліквідатор на підтвердження оплати надав платіжну квитанцію про сплату 1021,30 грн, Заявник акт розрахунку заборгованості.

За таких обставин, суд визнав заявлені КП «Водоканал» вимоги частково в розмірі 363 044,55 грн основного боргу, вимоги в розмірі 1020,50 грн боргу відхилені.

Також, як правомірно заявлені, суд визнав заявлені вимоги КП «Водоканал» в розмірі 5368,00 грн сплаченого за подання заяви з грошовими вимогами судового збору, що є витратами, пов`язаними з провадженням у справі про банкрутство, які підлягають врахуванню у реєстрі вимог кредиторів та погашенню у процедурах банкрутства.

Керуючись ст.2, 45, 60 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 3, 12, 232 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Боржника в розмірі 141 307,90 грн основного боргу та в розмірі 5368,00 грн сплаченого за подання заяви з грошовими вимогами судового збору.

Визнати грошові вимоги Комунального підприємства Водоканал, м.Запоріжжя до Боржника частково - в розмірі 363 044,55 грн основного боргу та в розмірі 5368,00 грн сплаченого за подання заяви з грошовими вимогами судового збору.

Вимоги Комунального підприємства Водоканал, м.Запоріжжя в розмірі 1020,50 грн відхилити.

Ліквідатору внести визнані судом вимоги кредиторів до реєстру вимог кредиторів з дотриманням вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

Копію ухвали надіслати кредиторам, ліквідатору (за наявності у суду відомостей лише на адреси електронної пошти з ЕЦП судді).

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, відповідно до ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, визначеними ст. ст. 254-259 ГПК України

Повний текст ухвали складено та підписано 10.04.2023.

Суддя Р.А.Ніколаєнко