ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2023 р. Справа№ 910/5534/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Шаптали Є.Ю.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційні скарги Національного антикорупційного бюро України та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 03.08.2021 (повний текст рішення складено 11.08.2021)

у справі №910/5534/21 (суддя: Маринченко Я.В.)

за позовом Національного антикорупційного бюро України

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»

про стягнення 35 642,46 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Національне антикорупційне бюро України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про стягнення 4628,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем за результатами публічних закупівель UA-2019-10-29-003016-b було укладено Договір про закупівлю послуг за державні кошти №006-0479073/05НТ/487, зокрема послуги з добровільного страхування ТЗ спеціального призначення; 23.10.2020 працівником позивача виявлено пошкодження застрахованого автомобіля марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 , проте, усупереч умовам вищезазначеного договору, відповідач як страховик не виконав своє зобов`язання зі сплати страхового відшкодування, у зв`язку з чим, позивач просив стягнути на свою користь 4 628,89 грн страхового відшкодування.

У подальшому, позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій останній просив суд збільшити позовні вимоги, зокрема, стягнути з відповідача 4 628,89 грн страхового відшкодування, 30 087,79 грн пені та штраф в розмірі 925,78 грн. Вказану заяву судом прийнято до розгляду, у зв`язку із чим має місце ціна позову - 35 642,46 грн.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» на користь Національного антикорупційного бюро України страхове відшкодування у розмірі 4 628 грн 89 коп., пеню у розмірі 201 грн 27 коп., штраф у розмірі 925 грн 78 коп., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 366 грн 58 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач довів наявність страхового випадку, а отже і наявність підстав для страхового відшкодування, водночас, суд встановив, що розрахунок пені здійснено в розмірі більшому ніж визначено законом, а тому вимоги про стягнення пені задоволено частково відповідно до розрахунку суду.

1.3. короткий зміст вимог апеляційних скарг

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Національне антикорупційне бюро України звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 частково та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Національного антикорупційного бюро України задовольнити.

Крім того, не погоджуючись із зазначеним рішенням, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі №910/5534/21 скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Михальська Ю.Б., Шаптала Є.Ю.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду у справі №910/5534/21 відкрито апеляційне провадження у справі №910/5534/21 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі №910/5534/21, відкрито апеляційне провадження у справі №910/5534/21 за апеляційною скаргою Національного антикорупційного бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі №910/5534/21. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Об`єднано в одне апеляційне провадження апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» та Національного антикорупційного бюро України на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі №910/5534/21.

Від Національного антикорупційного бюро України надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» своїм правом на надання відзиву не скористалось.

2.2. узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Апеляційна скарга позивача, мотивована тим, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні частини вимог помилково дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення пені в повному обсязі.

Позивач вказує, що Договір є чинним, а пеня нарахована відповідно до його положень які погоджені сторонами та є обов`язковими для них, а тому суд неправомірно зменшив розмір пені.

Крім того, позивач не погоджується з розподілом судових витрат, так як позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування та штрафу задоволені повністю, а відмовлено лише в частині вимог про стягнення пені, то суд неправомірно відшкодував позивачу лише 366,58 грн зі сплачених ним 2 270,00 грн.

В свою чергу, відповідач у своїй скарзі зазначає, що суд першої інстанції безпідставно ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог, оскільки позивач відмовивши у наданні відеозапису щодо обставин події, яка має ознаки страхової, фактично перешкоджав з`ясуванню обставин події, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Крім того, відповідач наголошує, що автомобіль вже був пошкоджений на момент укладення договору, а тому відсутність страхової події в період дії договору виключає законність вимог про стягнення страхової виплати.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, позивач вказує, що він не має змоги надати відеозапис, оскільки він лише для службового користування, водночас відповідач не здійснив необхідних та достатніх дій, за якими він сам міг здійснити перевірку обставин страхової події. Крім того, посилання на наявність у відповідача фотографій з місця зберігання автомобілів, які здійснювались при укладенні Договору не свідчить, що відповідач має право допуску до вказаного відеозапису, так як фотографувались саме транспортні засоби, а не панорама двору з розташованими на ньому об`єктам.

2.4. інші процесуальні дії у справі: судом апеляційної інстанції не здійснювались.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

12.12.2019 між Національним антикорупційним бюро України (позивач, страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» (страховик, відповідач) укладено Договір про закупівлю послуг за державні кошти №006-047073/05НТ/487 (надалі - Договір) відповідно до умов якого страховик бере на себе зобов`язання своїми силами і засобами, на власний ризик надати послуги з добровільного страхування транспортних засобів спеціалізованого призначення (з додатковим обладнанням, що встановлено в них, далі - ДО) страхувальника (далі - ТЗ) перелік яких зазначено в Додатку 1 до договору, код за ДК 021:2015 - 66510000-8 (послуги з добровільного страхування транспортних засобів спеціалізованого призначення), (далі - послуги), КЕКВ 2240, що не суперечить чинному законодавству України пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням визначеним цим договором або додатками до нього (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені договором строк та виконувати інші умови цього договору.

Пунктом 1.6. Договору визначено, що вигодонабувачем за цим договором є страхувальник.

Згідно з п. 5.2. Договору страховим випадком є подія, передбачена договором, що виникла внаслідок настання зазначеної у договорі події (страхового ризику), що фактично сталася у період дії договору та не підпадає під виключення зі страхових випадків і обмеження страхування, передбачені договором, внаслідок чого виникає зобов`язання страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику та (або) вигодонабувачеві, а саме: пошкодження, конструктивна загибель (знищення) або викрадення (незаконного заволодіння) застрахованого ТЗ та/або додаткового обладнання внаслідок подій, визначених у п. 5.1. Договору.

Пунктом 7.2. Договору визначено, що строк дії страхових зобов`язань страховика за цим договором становить 1 рік та діє (за київським часом): з 00 год 00 хв. 21.12.2019 по 24 год 00 хв. 21.12.2020, якщо інші обставини не призвели до дострокового припинення дії Договору з урахуванням умов щодо сплати страхового платежу.

Відповідно до п. 8.1.2., 8.1.3. Договору страховик зобов`язаний протягом 2 робочих днів, після отримання письмового повідомлення про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення виплати страхового відшкодування. При настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк (зокрема, п. 12.20). Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені) розмір якої визначається договором.

Пунктами 8.4.2., 8.4.6. Договору визначено, що страхувальник має: право у разі настання страхового випадку одержати від страховика страхове відшкодування згідно з договором; оскаржити в порядку, передбаченому законом, відмову страховика у виплаті страхового відшкодування або розмір страхового відшкодування, виплаченого страховиком.

У п. 12.1. Договору визначено, що виплата страхового відшкодування проводиться згідно з умовами договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або особи, яка має належним чином оформлене повноваження від страхувальника/письмової згоди) і страхового акта, що складає страховик після отриманих всіх необхідних документів, визначених розділом 12 цього договору.

Відповідно до п. 12.19.2. Договору якщо на підставі наданих документів неможливо встановити, причини настання страхового випадку та розмір завданого збитку (шкоди). У такому разі з метою встановлення обставин причин настання страхового випадку і розміру збитків (шкоди) страховик має право призначити розслідування або експертизу, яку проводить експерт незалежної експертної установи.

Додатком 1 до Договору сторони погодили перелік транспортних засобів спеціалізованого призначення для добровільного страхування «КАСКО», відповідно до п. 30 якого застрахованим є транспортний засіб «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 .

12.10.2020 працівником позивача в порядку п. 9.1. Договору відповідача було повідомлено про настання страхового випадку.

23.10.2020 працівником позивача було подано заяву щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування, до якого було долучено рахунок №БУ-0000144 від 22.10.2020 на суму 4628,89 грн.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Листом №1559-11 від 28.10.2020 відповідач посилаючись на п. 8.3.6. договору та ч.5 ст. 25 Закону України «Про страхування» з метою встановлення обставин події, що має ознаки страхового випадку просив позивача надити відеозапис зберігання автомобіля марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 та будь-яку іншу наявну інформацію щодо часу, місця та обставин заподіяння пошкоджень вище зазначеному транспортному засобу.

Листом вих. №13-142/39179 від 11.11.2020 позивач у відповідь на вищезазначений лист ПрАТ «СК «Брокбізнес» повідомив останнього про неможливість надання відеозапису зберігання спеціалізованого автомобіля, оскільки система відеоспостереження, яка належить позивачу є частиною системи адміністративної будівлі і порядок її використання здійснюється відповідно до Інструкції з організації державної охорони будинку Національного бюро, прилеглих до нього територій та пропускного режиму до його приміщень, затвердженої наказом №3дск/64дск від 25.07.2017 та не передбачає передачі інформації з неї будь-яким іншим способом. Щодо надання додаткової інформації відносно обставин заподіяння наявних пошкоджень, позивач повідомив, що інша інформація в нього відсутня.

Листом №17-16-11 від 24.11.2020 відповідач керуючись п. 13.1.5. договору повідомив про відмову у виплаті страхового відшкодування позивачу.

Згідно з п. в. 9.1. Договору у разі настання події, що має ознаки страхового випадку, страхувальник повинен негайно протягом 1 години не залишаючи місце події, сповістити страховика про страховий випадок за телефоном 0-800-500-123 та протягом 5 робочих днів надати письмове повідомлення про подію.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, що позивач відповідно до вимог чинного законодавства та умов Договору 12.10.2020 повідомив відповідача про подію, що має ознаки страхового випадку.

Разом з тим, відповідач листом №1559-11 від 28.10.2020 посилаючись на п. 8.3.6. договору та ч.5 ст. 25 Закону України «Про страхування» відмовив у здійсненні страхового відшкодування.

Відповідно до п. 8.3.6. договору страхувальник зобов`язаний при настанні страхового випадку виконувати дії, передбачені договором, а також виконувати інструкції страховика або його уповноважених представників та надавати повну інформацію про причини, обставини страхового випадку, забезпечувати можливість страховику (його уповноваженому представнику) здійснити огляд та експертизу ТЗ та/або ДО для визначення обставин, наслідків страхового випадку та розміру заподіяних збитків.

Частиною 5 ст. 25 Закону України «Про страхування» визначено, що підприємства, установи та організації зобов`язані надсилати відповіді страховикам та Моторному (транспортному) страховому бюро на запити про відомості, пов`язані із страховим випадком, у тому числі й дані, що є комерційною таємницею. При цьому страховик та Моторне (транспортне) страхове бюро несуть відповідальність за їх розголошення в будь-якій формі, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

Враховуючи викладене, беручи до уваги умови укладеного між сторонами договору, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем було виконано всі вимоги норм чинного законодавства та умови укладеного між сторонами договору, вказана подія є страховим випадком у зв`язку з чим у відповідача наявний обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначено на підставі рахунку №БУ-0000144 від 22.10.2020.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 30087,79 грн та штрафу в розмірі 925,78 грн.

Відповідно до п. 8.6.4. Договору у випадку порушення страховиком строків сплати страхового відшкодування за цим договором, повністю або частково. Страховик зобов`язаний за вимогою страхувальника пеню у розмірі 5% від розміру не сплаченого страхового відшкодування за кожен день прострочення, включаючи день оплати, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 20% від суми страхового відшкодування.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначено, що розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що наданий розрахунок не відповідає вимогам законодавства, у зв`язку з чим, судом здійснено власний розрахунок, який відповідає вимогам чинного законодавства, умовам договору та є арифметично вірним, відповідно до якого сума пені яка підлягає стягненню з відповідача складає 201,27 грн.

Водночас, колегія суддів зазначає, що ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» має імперативний характер та не надає права сторонам визначати пеню у більшому розмірі ніж визначено законом, а те, що пункт 8.6.4. Договору не змінено та не визнано недійсним не дає права позивачу стягувати пеню у розмірі більше ніж визначено законом.

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання позивача на принцип свободи договору, оскільки така свобода не є безмежною, а тому суд першої інстанції правомірно обмежив розмір пені розміром подвійної облікової ставки НБУ за період прострочення як це визначено в Законі.

Водночас, перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, судом встановлено, що відповідний розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, умовам договору та є арифметично правильним, у зв`язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення штрафу підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача подані ним до суду першої інстанції та заявлені ним в суді апеляційної інстанції, щодо дій позивача, які не сприяли встановленню фактичних обставин настання страхового випадку, зокрема, не надання записів камер відеоспостереження судом першої інстанції правомірно відхилено огляду на наступне.

Умовами укладеного між позивачем та відповідачем Договору не передбачено жодних вимог щодо спеціального порядку зберігання застрахованих транспортних засобів, зокрема зберігання їх на майданчиках, обладнаних засобами відеоспостереження чи охороною. Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо наявності у позивача записів камер відеоспостереження на яких зафіксовано обставини щодо зберігання та пошкодження автомобіля марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 . Доводи відповідача щодо наявності у позивача записів зберігання автомобіля під час настання страхового випадку є припущенням відповідача, оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів щодо функціонування на території позивача камер відеоспостереження та охоплення ними місця зберігання автомобіля в момент настання страхового випадку.

Обґрунтовуючи відмову у виплаті страхового відшкодування, позивач, посилається на п. 8.3.6. договору, та ч.5 ст. 25 Закону України «Про страхування», проте, суд бере до уваги, що разом із повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку позивачем було подано письмові пояснення щодо обставин виявлення пошкоджень застрахованого транспортного засобу, і матеріали справи не містять відомостей, що позивач свідомо приховав будь-які відомості щодо обставин страхової події.

Так, позивачем на запит відповідача надано відповідь та повідомлено, що у НАБУ відсутня інша інформація, крім наданої, щодо обставин заподіяння пошкоджень застрахованого автомобіля.

Окрім того, як правильно вказав суд першої інстанції, відповідач відповідно до п. 12.19.2. Договору мав можливість призначити розслідування або призначити експертизу з метою встановлення обставин та причин настання страхового випадку, проте, матеріали справи не містять жодних доказів щодо вчинення відповідних дій ПрАТ «СК «Брокбізнес».

Щодо доводів відповідача про те, що пошкодження автомобіля марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 про які повідомив позивач у заяві про настання страхового випадку, були наявні на момент укладення Договору, а тому не є страховим випадком, оскільки настали поза межами укладеного між сторонами договору суд зазначає таке.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представників обох сторін, при укладенні договору страхування Акт огляду автомобіля складається в одному примірнику, підписується представниками сторін та зберігається у страховика, а страхувальнику надається копія вказаного Акта.

Зважаючи на розбіжності у наданих сторонами копіях Акта, судом першої інстанції було витребувано у відповідача оригінал Акту огляду транспортного засобу для огляду в судовому засіданні. Оглянувши в судовому засіданні оригінал Акта огляду транспортного засобу на страхування (дефектна відомість) від 18.12.2019, судом встановлено, що поданий відповідачем акт має суттєві відмінності від долученого позивачем Акта огляду транспортного засобу на страхування (дефектна відомість) від 18.12.2019, зокрема примірник відповідача містить додаткову інформацію щодо пошкоджень автомобіля. Враховуючи те, що вказаний документ складено в єдиному примірнику, який зберігається у відповідача та наявність у відповідача можливості внесення змін до вказаного документа після підписання його представниками сторін, вказаний доказ судом не береться до уваги.

Крім того, підставою відмови у виплаті страхового відшкодування позивачу відповідачем вказано саме ненадання інформації щодо страхового випадку і не зазначено, що спірна подія не є страховим випадком, а в акті огляду транспортного засобу не зафіксовано наявність пошкоджень автомобіля, не пов`язаних зі страховим випадком.

Також судом відхиляються заперечення відповідача щодо неможливості одночасного стягнення пені та штрафу з огляду на необґрунтованість.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

З огляду на обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що матеріалами справи підтверджують наявність порушеного права позивача на отримання страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Частиною 1 ст. 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно ч. 1, 2 ст. 352 Господарського кодексу України страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб`єктів господарювання (страховиків), пов`язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів. Страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов`язкове страхування).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до розділу 2 договору страховий випадок - подія, передбачена договором, що відбулась, і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування згідно з договором.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування.

У відповідності до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Частиною 5 ст. 25 Закону України «Про страхування» визначено, що підприємства, установи та організації зобов`язані надсилати відповіді страховикам та Моторному (транспортному) страховому бюро на запити про відомості, пов`язані із страховим випадком, у тому числі й дані, що є комерційною таємницею. При цьому страховик та Моторне (транспортне) страхове бюро несуть відповідальність за їх розголошення в будь-якій формі, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно з положеннями ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначено, що розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Дослідивши обставини справи, колегія суддів відхиляє доводи позивача, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні частини вимог про стягнення пені з огляду на те, що судом встановлено нарахування пені у розмірі більшому ніж визначено законом.

При цьому, чинність пункту Договору яким визначено розмір пені (5% за день прострочення) не надає позивачу права у стягненні пені в розмірі більшому ніж визначено законом, оскільки принцип свободи договору не надає права порушувати норми чинного законодавства.

Щодо заперечень позивача про розподіл судових витрат, колегія суддів зазначає.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем заявлено позов майнового характеру про стягнення з відповідача 35 642,46 грн (4 628,89 грн страхового відшкодування + 30 087,79 грн пені + штраф 925,78 грн), з них суд першої інстанції задовольнив вимоги про стягнення 5 755,94 грн (страхове відшкодування 4 628,89 грн + пеня 201,27 грн + штраф 925,78 грн), що становить 16,1491% від заявлених вимог. Таким чином, від сплачений позивачем 2 270 грн судового збору при поданні позову підлягають відшкодуванню лише 16,1491%, що й становить 366,58 грн які присудив до стягнення суд першої інстанції, а отже розподіл судових витрат здійснено у відповідності до норм процесуального законодавства.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача, суд відхиляє доводи апелянта, що відмова у наданні відеозапису щодо обставин події, яка має ознаки страхової, свідчить про вчинення перешкод для з`ясуванню обставин події, оскільки відповідач не довів, що такий запис взагалі існує та не довів, що він був позбавлений можливості встановити обставини страхової події іншими засобами.

Крім того, оскільки відмовляючи у виплаті страхового відшкодування відповідач не посилався на обставини пошкодження транспортного засобу на момент укладення договору страхування, то й заявлення таких заперечень на стадії вже судового розгляду не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі №910/5534/21 підлягає залишенню без змін.

Апеляційні скарги Національного антикорупційного бюро України та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі №910/5534/21 задоволенню не підлягають.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційних скарг, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржників.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Національного антикорупційного бюро України та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі №910/5534/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 у справі №910/5534/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Ю.Б. Михальська

Є.Ю. Шаптала