ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/1161/22

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Русецька Ю.О.

за участю представників позивача: Ковальчук С.О. - адвокат, ордер серія ЖТ №101595 від 12.01.2023,

Концевич В.А. - юрисконсульт, діє на підставі трудового договору від 05.01.2023 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Успіх-Ол"

до Державного підприємства "Олевське лісове господарство"

про стягнення 1 916 193,11 грн.

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Успіх-Ол" звернулося до суду з позовом про стягнення з Державного підприємства "Олевське лісове господарство" 1916193,11 грн., з яких: 1813684,40 грн. - основний борг, 87897,08 грн. - пеня, 5973,00 грн. - 3% річних, 8638,63 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 12.12.2022 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 12.01.2023.

Ухвалою суду від 12.01.2023р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 08 лютого 2023 р.

06.02.2023р. від позивача надійшла заява про відмову від частини позовних вимог в розмірі 111000,00 грн., в зв`язку зі сплатою відповідачем вказаних коштів (а.с.73-77).

08.02.2023р. від Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі Філії "Олевське лісове господарство" надійшла заява про залучення його до участі у справі як правонаступника Державного підприємства "Олевське лісове господарство" (а.с.80-132).

Ухвалою суду від 08.02.2023р. залучено до участі у справі правонаступника відповідача - Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі Філії "Олевське лісове господарство".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08.02.2023 суд відклав судове засідання для розгляду справи по суті на 09.03.2023.

09.03.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Успіх-Ол" надійшла заява про відмову від позову в частині стягнення з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Олевське лісове господарство" основної заборгованості в сумі 210047,21грн. у зв`язку зі сплатою боргу на вказану суму. В п.1 резолютивної частини вищевказаної заяви позивач виклав клопотання про залишення без розгляду заяви про відмову від частини позовних вимог в сумі 111000,00 грн., що надійшла до суду 06.02.2023р. (а.с. 146-148).

Ухвалою суду від 09.03.2023р. прийнято відмову ТОВ "Успіх-Ол" від позовних вимог в частині стягнення з ДСГП "Ліси України" в особі Філії "Олевське лісове господарство" 210047,21 грн. основного боргу; закрито провадження у справі в частині стягнення 210047,21 грн. основного боргу на підставі п.4 ч.1 ст.231 ГПК України.

Ухвалою суду від 09.03.2023р. відкладено розгляд справи по суті на 22 березня 2023 р.

22.03.2023р. через систему "Електронний суд" від адвоката Крючкової О.Б., з якою відповідач 21.03.2023 уклав договір про надання правової допомоги № 63, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з метою визначення та підготовки правової позиції по справі та належного здійснення представникцтва клієнта в суді (а.с. 161-165).

В судовому засіданні 22.03.2023р. суд відмовиви в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки відповідач не був позбавлений можливості завчасно укласти договір про надання правової допомоги.

Судом враховано, що ухвали суду про призначення судових засідань були отримані відповідачем, однак з моменту відкриття провадження у справі (12.12.2022р.) він не скористався правом висловити свою позицію щодо позовних вимог (а.с.52а, 70, 71 138, 139).

Крім того, суд враховує, що представництво в суді не обмежується участю лише одного представника.

Згідно з ч.3 ст.56 ГПК України, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч.1 ст.58 ГПК України).

Отже, наведене положення законодавства передбачає можливість здійснення процесуального представництва юридичною особою, як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи. При цьому, ГПК не обмежує кількості представників, яких може призначити одна юридична особа.

Натомість, відповідач таким правом не скористався, хоча мав достатньо часу для реалізації процесуальних прав у даній справі, при дійсному бажанні їх реалізувати.

Також суд враховує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Положеннями ст.129 Конституції України та ст.2 ГПК України визначено, що одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

За вказаних обставин, виходячи з приписів ст.202 ГПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 22.03.2023р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.01.2022 року сторонами було укладено договір №1 поставки паливно-мастильних матеріалів, на виконання якого позивач в період з 04.10.2022 року по 07.11.2022 року здійснив передачу товарно-матеріальних цінностей відповідачу.

Відповідач отриманий товар оплатив частково, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 1813684,40 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за листопад 2022 року від 30.11.2022 року.

В зв`язку з прострочкою оплати товару позивач нарахував до стягнення з відповідача 87897,08 грн. пені за період з 05.10.2022 року по 05.12.2022 року, 5973,00 грн. 3% річних за період з 05.10.2022 року по 05.12.2022 року та 8638,63 грн. інфляційних за період з 05.10.2022 року по 05.12.2022 року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1603637,19 грн. основного боргу, 87897,08 грн. пені, 5973,00 грн. 3% річних, 8638,63 грн. інфляційних втрат.

Відповідач, в порядку ст.ст. 165, 251 ГПК України, не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву, доводи позивача не спростував.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

04.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальність "Успіх-Ол" (продавець) та Державним підприємством "Олевське лісове господарство" (покупець) було укладено договір №1 поставки паливно-мастильних матеріалів, відповідно до п.п.2.1 якого продавець зобов`язується передавати (поставляти) у власність покупця товар, що є в наявності на кожній з АЗС, які працюють у системі безготівкових розрахунків ТОВ "Успіх-Ол", а покупець зобов`язується приймати у власність товар та оплачувати його вартість (а.с.8-13).

Відповідно до п.п.1.3 договору товаром являється - паливо-мастильні матеріали (ПММ) відповідного типу та марки, зокрема: бензин, дизельне пальне, газ скраплений - реалізація яких здійснюється на АЗС продавця.

Відпуск товару здійснюється шляхом заправки ПММ транспортних засобів покупця в кількості та асортименті, обраних покупцем (п.3.6 договору).

Відповідно до п.п.4.2 договору оплата вартості здійснюється покупцем на умовах 100% попередньої оплати, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця на підставі рахунків-фактур, оформлених сторонами в порядку та на умовах визначених даним договором.

Загальна сума цього договору не обмежується та складається з вартості всього товару, що були передані покупцю з використанням заправочних відомостей на підставі цього договору (п.4.3 договору).

Відповідно до п.п.5.11 договору покупець зобов`язаний вчасно та в повному обсязі здійснювати оплату вартості товару у відповідності до умов договору та відповідних додатків до нього.

Відповідно до п.п.6.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за даним договором, сторони несуть відповідальність відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України.

На виконання умов договору позивач в період з 04.10.2022 року по 07.11.2022 року передав відповідачу товар на загальну суму 1922939,28 грн., що підтверджується видатковими накладними (а.с.14-30).

Згідно акту звірки взаємних розрахунків, підписаного сторонами, заборгованість відповідача станом на 30.11.2022р. становила 1813684,40 грн. (а.с.31).

09.11.2022р. позивач направив відповідачу претензію №1 з вимогою погасити існуючу заборгованість за скраплений газ та ПММ в розмірі 1813684,40 грн. (а.с.36).

У відповіді на претензію №1303 від 06.12.2022р. відповідач повідомив позивача, що станом на 05.12.2022р. заборгованість становить 1703684,40 грн. Також, вказав, що у зв`язку з реорганізацією підприємства існуючий борг переходить до правонаступника - ДП "Ліси України" (а.с.67).

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань щодо проведення розрахунків, Товариство з обмеженою відповідальністю "Успіх-Ол" звернулося до суду з позовом про стягнення з Державного підприємства "Олевське лісове господарство" 1916193,11 грн., з яких: 1813684,40 грн. основного боргу, 87897,08 грн. пені за період з 05.10.2022 року по 05.12.2022 року, 5973,00 грн. 3% річних за період з 05.10.2022 року по 05.12.2022 року та 8638,63 грн. інфляційних за період з 05.10.2022 року по 05.12.2022 року.

Під час розгляду справи сторонами підписано акт звірки взаємних розрахунків, згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 23.12.2022 становить 1603637,19 грн. (а.с. 149).

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

Як встановлено судом, між сторонами виникли правовідносини поставки товару на підставі договору поставки паливно-мастильних матеріалів №1 від 04.01.2022р.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст.693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ст.538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Пунктом 4.2 договору сторони погодили, що оплата вартості здійснюється покупцем на умовах 100% попередньої оплати, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця на підставі рахунків-фактур, оформлених сторонами в порядку та на умовах визначених даним договором.

Матеріали справи свідчать, що відповідач не дотримувався умов договору в частині попередньої оплати товару.

Натомість позивач, незважаючи на відсутність попередньої оплати, здійснював поставку товару, що вказує на те, що у відповідача згідно ст. 538 ЦК України, виник обов`язок сплатити вартість поставленого за договором товару після його отримання від позивача (за фактом отримання товару), згідно приписів ст. 692 ЦК України.

Судом встановлено, що на виконанння умов договору згідно видаткових накладних позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1922939,28 грн. (а.с.14-30).

В узгоджений сторонами строк відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару належним чином не виконав, в результаті чого у нього виникла заборгованість, яка на день розгляду справи становить 1603637,19 грн.

Враховуючи, що тягар доказування виконання зобов`язання в частині сплати коштів за отриманий товар покладено на відповідача, однак останній не скористався правом подачі відзиву на спростування доводів позивача, не надав суду доказів погашення боргу в повному обсязі, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 1603637,19 грн. вартості поставленого товару та задовольняє їх в повному обсязі.

Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасно проведені розрахунки за поставлений товар, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст.549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Позивач, посилаючись за приписи п.6.1 договору, просить стягнути з відповідача 87897,08 грн. пені за період з 05.10.2022 року по 05.12.2022 року, яка нарахованоа окремо по кожній видатковій накладній.

Разом з тим, зі змісту договору поставки паливно-мастильних матеріалів №3 від 04.01.2022р. вбачається, що відповідальність у вигляді пені за прострочення виконання зобов`язання сторонами не передбачена.

Умовами п.6.1 договору, на який посилається позивач, визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за даним договором, сторони несуть відповідальність відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України.

Тобто, даним пунктом сторони погодили загальні положення щодо понесення відповідальності за неналежне виконання (невиконання) умов договору, однак не визначили відповідальність у вигляді пені та її розмір, як це вимагається ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

За вказаних обставин, відсутні підстави для застосування до відповідача відповідальності за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати вартості товару у вигляді пені.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 87897,08 грн. пені суд відмовляє в повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних та 3 % річних суд зазначає наступне.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач окремо по кожній видатковій накладній нарахував до стягнення з відповідача 5973,00 грн. 3% річних за період з 05.10.2022 року по 05.12.2022 року та 8638,63 грн. інфляційних за період жовтень-листопад 2022 року (розрахунок на а.с.32-35).

Перевіривши вказаний розрахунок, суд встановив, що він є законним та обґрунтованим, а тому заявлені позивачем суми 5973,00 грн. 3% річних та 8638,63 грн. інфляційних підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 1618248,82 грн., з яких: 1603637,19 грн. - основного боргу, 5973,00 грн. - 3% річних, 8638,63 грн. - інфляційних.

Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягненні 87897,08 грн. пені.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, у відповідності до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір в сумі 24273,73 грн., сплачений із задоволених позовних вимог в сумі 1618248,82 грн., покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, 9А, ) в особі філії "Олевське лісове господарство" (11002, Житомирська обл., м.Олевськ, вул.Пушкіна, 18, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Успіх-Ол" (11002, Житомирська обл., м.Олевськ, вул.Олевської республіки, 116, )

- 1603637,19 грн. - основний борг;

- 5973,00 грн. - 3% річних;

- 8638,63 грн. - інфляційні втрати;

- 24273,73 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 03.04.23

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (рек. з повід.)

3 - Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" (01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, 9А - рек. з повід)

4 - філія "Олевське лісове господарство" (11002, Житомирська обл., м.Олевськ, вул.Пушкіна, 18 - рек.,з повід)