ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2023 Справа № 922/2543/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Гаврильєві О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекс Інвестмент енд Менеджмент Груп" (61000, м. Харків, пр. Гагаріна 181. оф. 12; )
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури. 28-Д; ) , 2) Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61023, м. Харків, вул. Мироносицька, 99, літ. АЗ; ) , 3) Московського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) (адреса: 61024, Харківська область, місто Харків, вулиця Студентська, будинок 5/6; ) , 4) Акціонерного товариства "Правекс-Банк" (адреса: 01021, м. Київ. Кловський узвіз, 9/2; ) Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1 , (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )
про усунення перешкод в користуванні майном шляхом зняття арешту
за участю представників сторін та третьої особи:

позивача - Левченко М.М. (директор);

1-го відповідача - не з`явився;

2-го відповідача - не з`явився;

3-го відповідача - не з`явився;

4-го відповідача - не з`явився;

третьої особи - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алекс Інвестмент енд Менеджмент Груп" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна", 2) Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 3) Московського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), 4) Акціонерного товариства "Правекс-Банк" в якій просить суд зняти арешт з нерухомого манна - квартири № 74 загальною площею 32,4 кв. м. за адресою: вул. Академіка Павлова, 140 у м Харкові, накладений згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.02.2016 року, винесеної державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у виконавчому провадженні № 50010601, номер запису про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 46825357 від 04.02.2016.

В обґрунтування своїх вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Алекс Інвестмент енд Менеджмент Груп" зокрема зазначає, що воно в передбаченому законом порядку набуло право власності на квартиру АДРЕСА_2 ; що під час реєстрації права власності на квартиру з`ясувалось, що 04.02.2016 на майно боржника - ОСОБА_2 , зокрема Квартири, Московським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції був накладений арешт у виконавчому провадженні 50010601 відкритому за заявою стягувача - Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Правекс Банк"; що в подальшому, при винесенні постанови від 18.08.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не зняв арешт на квартиру.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.12.2022 відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 18.01.2023.

Ухвалами Господарського суду Харківської області від 18.01.2023 та від 13.02.2023 підготовче засідання відкладалось.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.02.2023 задоволено усне клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекс Інвестмент енд Менеджмент Груп" про повторне витребування доказів; повторно витребувано у Московського ВДВС у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) документи (матеріали) виконавчого провадження № 50010601 (належним чином засвідчені копії - для залучення до матеріалів справи); продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) направив на адресу суду лист від 21.02.2023 (вх. № 4604 від 27.02.2023) в якому повідомив суд, що матеріали виконавчого провадження № 50010601 не можуть бути надані суду, оскільки вони знищені в зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання.

Салтівський ВДВС у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) направив на адресу суду лист в якому повідомив, що направити матеріали виконавчого провадження № 50010601 не може, оскільки воно було передано до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

В процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" надало суду відзив на позовну заяву (від 13.01.2023) в якому зазначає що не заперечує проти задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекс Інвестмент енд Менеджмент Груп".

Інші відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

Третя особа письмових пояснень також не надавала.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.03.2023 закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.03.2023.

На судове засідання 27.03.2023 прибув представник позивача, який підтримує вимоги, викладені в позовній заяві, просить суд її задовольнити.

Відповідачі та третя особа на судове засідання своїх представників не направили, хоча судом вжито всіх передбачених законом заходів з метою їх повідомлення про час та місце розгляду справи.

Оскільки неявка на судове засідання представників відповідачів та третьої особи не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне розглядати справу за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами, як це передбачено ст. 202 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, на підставі укладених між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ "Алекс Інвестмент енд Менеджмент Груп" договору факторингу № 18/11/2021 від 18.11.2021 та договору відступлення прав вимоги за Договором іпотеки № PML-702.942/2008 від 29.05.2008, ТОВ "Алекс Інвестмент енд Менеджмент Груп" набуло прав кредитора та іпотекодержателя нерухомого майна -квартири АДРЕСА_2 (надалі - Квартира), яка належала боржникові - ОСОБА_2

17.02.2022 ТОВ "Алекс Інвестмент енд Менеджмент Груп" на задоволення своїх вимог іпотекодержателя в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», та на підставі п. 6.4. договору іпотеки № PML-702.942/2008 від 29.05.2008 прийняло у власність зазначену Квартиру та здійснило державну реєстрацію права власності на неї. Зазначене підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 300696145 від 21.02.2022.

Як зазначає ТОВ "Алекс Інвестмент енд Менеджмент Груп", під час реєстрації права власності на квартиру з`ясувалось що на майно боржника - ОСОБА_1 , зокрема Квартиру, 04.02.2016 накладено арешт (стягувач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Правекс Банк») згідно з постановою Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.02.2016 року у виконавчому провадженні № 50010601.

В подальшому, вказаний арешт не було знято виконавчою службою, хоча виконавчий документ було повернуто стягувачеві на підставі постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18.08.2018 у виконавчому провадженні № 50010601.

Оскільки ТОВ "Алекс Інвестмент енд Менеджмент Груп" набуло право власності на Квартиру вже після завершення виконавчого провадження № 50010601 та не є його учасником в розумінні ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження» (а тому не має права звернутись до державного виконавця з вимогами про звільнення майна з-під арешту), воно звернулося до Акціонерного товариства «Правекс Банк», як стягувана у виконавчому провадженні, з проханням здійснити дії по усуненню перешкод в здійсненні ТОВ "Алекс Інвестмент енд Менеджмент Груп" його права власності на Квартиру.

У відповідь, Акціонерне товариство «Правекс Банк» направило лист від 18.11.2022 в якому повідомило, що воно не є учасником щодо нерухомого майна - Квартири та не має майнових вимог до ОСОБА_1 , а тому не має підстав для вчинення дій з усунення перешкод у здійсненні ТОВ "Алекс Інвестмент енд Менеджмент Груп" права власності на вказану Квартиру.

Таким чином, після відповідного звернення арешт на Квартиру так і не був знятий.

Відповідно до Інформації, яка міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження, відкриті виконавчі провадження відсутні, а отже державний виконавець не може здійснювати жодних виконавчих дій поза межами виконавчого провадження.

З посиланням на зазначені обставини, а також на положення ч. 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» ТОВ "Алекс Інвестмент енд Менеджмент Груп" звернулося до господарського суду з позовом у даній справі в якому просить суд зняти арешт з вказаної Квартири.

Надаючи правову кваліфікацію існуючим між сторонами правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 статті 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

В даному випадку майно набуто Позивачем на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, викладеним у відповідному застереженні в договорі іпотеки, а саме п. 6.4. договору в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності (спеціального майнового права) на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право власності (спеціальне майнове право) іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності (спеціального майнового права) іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

При цьому, відповідно до п. 7 ч. 4 статті 27 зазначеного Закону наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно не є підставою для відмови в державній реєстрації права власності на нерухоме манно іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку передбаченому статтями 33 - 38 Закону України "Про іпотеку". Наявність зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Разом з тим, на рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав

Згідно з ч. 1 та 2 статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами Закону України «Про виконавче провадження», а саме відповідно до статті 57 зазначеного Закону (в редакції, що діяла на момент відкриття виконавчого провадження) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Правова природа арешту майна не змінилася і з прийняттям нині чинного Закону України «Про виконавче провадження».

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками проведення виконавчих дій якими закінчується виконавче провадження.

Зі змісту статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції яка діяла станом на час накладення арешту на Квартиру) витікає, що у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

В даному випадку, як вже зазначалося, ТОВ "Алекс Інвестмент енд Менеджмент Груп", як фінансова установа, що є іпотекодержателем Квартири, в порядку, встановленому ст. ст. 35 та 37 Закону України «Про іпотеку» набуло право власності на Квартиру.

Разом з тим, постановою державного виконавця від 03.02.2016 у виконавчому провадженні № 50010601 накладено арешт на майно боржника - ОСОБА_1 , зокрема Квартиру.

В подальшому, вказаний арешт не було знято виконавчою службою, хоча виконавчий документ було повернуто стягувачеві на підставі постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18.08.2018 у виконавчому провадженні № 50010601.

Разом з тим, хоча відповідно до зазначеного закону повернення виконавчого документа стягувачеві не є підставою для зняття арешту з майна боржника, який був накладений в процесі здійснення виконавчих дій з метою виконання зазначеного виконавчого документа, проте в даному випадку з інформаційної довідки про виконавче провадження № 50010601 вбачається, що воно завершене, а отже виконавець мав вчинити певні дії щодо зняття арешту з майна, в т. ч. Квартири, оскільки підстави для подальшого його існування відпали.

Водночас способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття під час закінчення виконавчого провадження рішення про скасування арешту майна, в означеній ситуації закон не передбачає.

Із завершенням виконавчого провадження арешт майна став публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування якого відпали. При цьому можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження Законом України «Про виконавче провадження» не передбачена.

Разом з тим, з моменту завершення виконавчого провадження, а згодом й погашення боргу, втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання виконавчого документу.

До того ж, в даному випадку зобов`язання боржника перед первісним кредитором - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» повністю погашені шляхом передачі останнім своїх вимог новому кредитору - ТОВ "Алекс Інвестмент енд Менеджмент Груп", який, в свою чергу повністю задовольнив свої вимоги шляхом прийняття предмета іпотеки у власність в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», тобто ОСОБА_1 вже не є власником предмету обтяження - Квартири.

Відповідно до ч. 1. статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Наявний арешт на квартиру порушує права власника квартири - ТОВ "Алекс Інвестмент енд Менеджмент Груп" на розпорядження своїм майном, а легітимна мета існування цього арешту відсутня.

За таких обставин, заявлений ТОВ "Алекс Інвестмент енд Менеджмент Груп" позов підлягає задоволенню, а арешт на Квартиру, накладений згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.02.2016 року, винесеної державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у виконавчому провадженні № 50010601, номер запису про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 46825357 від 04.02.2016 підлягає зняттю.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 130, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 , накладений згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.02.2016 року, винесеної державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у виконавчому провадженні № 50010601, номер запису про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 46825357 від 04.02.2016.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "05" квітня 2023 р.

Суддя О.І. Байбак