ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2023 р. Справа№ 910/9758/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Суліма В.В.

Алданової С.О.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергоцентр" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 у справі №910/9758/22 (суддя Удалова О.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтеплобуд К" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергоцентр" про стягнення 148 668,50 грн

ВСТАНОВИВ наступне.

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецтеплобуд К" (далі позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергоцентр" (далі відповідач) про стягнення 148 668,50 грн, з яких 44 643,84 грн - пеня, 89 600,00 грн - інфляційні втрати, 14 424,66 грн - 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором № 29 від 19.04.2021 на виконання робіт в частині своєчасної оплати робіт у встановлений договором строк.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 у справі №910/9758/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтеплобуд К" задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергоцентр" (02160, м. Київ, пр-т Возз`єднання, буд. 15, код 38408045) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтеплобуд К" (03138, м. Київ, вул. Петра Курінного, буд. 2, офіс, 6, код 41337713) пеню в розмірі 44 643,84 грн (сорок чотири тисячі шістсот сорок три грн 84 коп.), 3% річних в розмір 14 383,56 грн (чотирнадцять тисяч триста вісімдесят три грн 56 коп.), інфляційні втрати в розмірі 89 588,15 грн (вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім грн 15 коп.) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 480,12 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят грн 12 коп.), витрати по сплаті правової допомоги в розмірі 14 994,66 грн (чотирнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири грн 66 коп.); в іншій частині позову відмовлено.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення по даній справі виходив з доведеності позивачем обставин невиконання відповідачем своїх зобов`язань в частині своєчасної оплати, виконаних робіт.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована наступними доводами:

оскільки умова щодо оплати не містить вказівку на календарну дату або чітко визначений період, оплата виконаних робіт пов`язана зі зверненням позивача з відповідною вимогою;

строк виконання грошового зобов`язання пов`язано з реєстрацією податкової накладної;

покладення витрат правничої допомоги на відповідача є необґрунтованим, оскільки відповідно до умов договору до його вартості включено послуги по представленню інтересів клієнта також і в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергоцентр" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 у справі №910/9758/22; роз`яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Також, вказаною ухвалою учасникам справи встановлено строк для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 15 днів з моменту отримання даної ухвали.

Від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому викладено заперечення проти задоволення її вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між ТОВ "Спецтеплобуд К" та ТОВ "Техенергоцентр" 19.04.2021 укладено договір №29 на виконання робіт, відповідно до пункту 1.1. якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується надати послуги (надалі Послуги) згідно Специфікації (Додаток №1 до даного Договору), а саме виготовлення футеровки вапнякової печі із матеріалів замовника загальною вартістю 1 800 000, 00 грн. (разом з ПДВ).

Відповідно до пункту 1.2. Договору Замовник зобов`язується прийняти Послуги та оплатити їх згідно умов цього Договору. Ціна послуг встановлюється в національній валюті України та погоджується Сторонами в Додатках до цього Договору (пункт 2.1. Договору).

Строк та порядок оплати Послуг погоджується Сторонами в Специфікації до цього Договору, замовник здійснює оплату Послуг в безготівковій формі, шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Підрядника (пункт 2.3. Договору).

Специфікацією сторонами погоджено, що оплата за Договором здійснюється Замовником в наступному порядку: 30 % від вартості Послуг за Специфікацією - протягом п`яти банківських днів з дня підписання цього Договору; подальший розрахунок - по факту виконання кожного з етапів робіт підтвердженого відповідними актами.

Відповідно до пункту 3.1. Договору здача-приймання наданих Послуг здійснюється Сторонами за відповідними Актами здачі-приймання наданих послуг.

На виконання умов Договору відповідачем як аванс перераховано позивачу кошти в розмірі 540 000, 00 грн. згідно платіжного доручення № 1954 від 26.04.2021.

Акт від 23.07.2021 складено про те, що роботи з монтажу футеровки шахтної випалювальної печі № 1 (по осі 10) виконані в повному об`ємі згідно проекту, зауважень немає; даний акт підписаний представником замовника ТОВ "Розвадівбудматеріали" - майстром цеху виробництва вапна Ковалишиним І.В., представником ТОВ "Техенергоцентр" - головним технічним керівником Боднаром П.М. та представником ТОВ "Спецтеплобуд К" - виконроб Халак Є.А.

Акт від 19.08.2021 складено про те, що роботи з монтажу футеровки шахтної випалювальної печі № 2 (по осі 9) виконані в повному об`ємі згідно проекту, зауважень немає; даний акт підписаний представником замовника ТОВ "Розвадівбудматеріали" - майстром цеху виробництва вапна Ковалишиним І.В., представником ТОВ "Техенергоцентр" - головним технічним керівником Боднаром П.М. та представником ТОВ "Спецтеплобуд К" - виконроб Халак Є.А.

Позивачем виконано роботи (надано послуги) за Договором на загальну суму 1 800 000,00 грн., які частково оплачені відповідачем на суму 1 300 000,00 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 500 000, 00 грн.

Так, стягнення наведеної суми боргу у розмірі 500 000, 00 грн. за Актом про виконання робіт від 19.08.2021 було предметом позову у справі №910/1199/22.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2022 у справі №910/1199/22, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2022, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтеплобуд К" задоволено; вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергоцентр" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтеплобуд К" суму заборгованості в розмірі 500 000,00 грн.

У вказаній справі встановлено обставини: виконання позивачем договірних зобов`язань на суму 1 800 000,00 грн. з виконання робіт з монтажу футеровки шахтної випалювальної печі № 1 (по осі 10); з монтажу футеровки шахтної випалювальної печі № 2 (по осі 9) в повному обсязі, про що свідчать акти від 23.07.2021, від 19.08.2021; часткової оплати відповідачем виконаних позивачем робіт; наявність боргу в сумі 500 000,00 грн. за Актом про виконання робіт від 19.08.2021.

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, в силу вимог наведених положень ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України вказані обставини щодо виконання позивачем робіт та наявності у відповідача боргу в сумі 500 000,00 грн. за Актом про виконання робіт від 19.08.2021 є преюдиціальними та не потребують повторного доведення.

Предметом позову у даній справі є вимоги про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних, нарахованих, у зв`язку з простроченням оплати ним вказаної суми боргу 500 000,00 грн.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 Цивільного кодексу України).

З аналізу вищенаведеної норми вбачається, що договір підряду є оплатним, і обов`язку підрядника виконати певну роботу відповідає обов`язок замовника цю роботу прийняти та оплатити.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строк та порядок оплати Послуг погоджується Сторонами в Специфікації до цього Договору, замовник здійснює оплату Послуг в безготівковій формі, шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Підрядника (пункт 2.3. Договору).

Специфікацією сторонами погоджено, що оплата за Договором здійснюється Замовником в наступному порядку: 30 % від вартості Послуг за Специфікацією - протягом п`яти банківських днів з дня підписання цього Договору; подальший розрахунок - по факту виконання кожного з етапів робіт підтвердженого відповідними актами.

Отже, строк оплати (остаточний розрахунок) пов`язано з фактом виконання робіт.

При цьому, стосовно доводів скаржника про те, що оскільки умова щодо оплати не містить вказівку на календарну дату або чітко визначений період, оплата виконаних робіт пов`язана зі зверненням позивача з відповідною вимогою, слід зазначити наступне.

Так, Специфікація містить чітку умову оплати - 30 % від вартості Послуг за Специфікацією - протягом п`яти банківських днів з дня підписання цього Договору; подальший розрахунок - по факту виконання кожного з етапів робіт підтвердженого відповідними актами.

Таким чином, підставою подальших розрахунків є виконання робіт та підтвердження цього відповідними актами.

Відсутність вказівки на конкретну календарну дату жодним чином не свідчить про не встановлення строку оплати.

Враховуючи наведене, посилання скаржника на необхідність пред`явлення вимоги про оплату є необґрунтованими.

Відповідно до пункту 3.1. Договору здача-приймання наданих Послуг здійснюється Сторонами за відповідними Актами здачі-приймання наданих послуг.

Отже, складений акт здачі-приймання наданих послуг є підставою для розрахунку.

Обставини щодо наявності боргу в сумі 500 000,00 грн. за Актом про виконання робіт від 19.08.2021 були встановлені у справі №910/1199/22, та як вже зазначалося вище, є преюдиціальними для даної справи.

Стосовно доводів скаржника про те, що строк виконання грошового зобов`язання пов`язано з реєстрацією податкової накладної, то вони не знайшли свого підтвердження матеріалами даної справи.

Так, укладений між сторонами договір, а також Специфікація не містять умов щодо пов`язаності строку оплати з реєстрацією податкової накладної.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.3 договору, за порушення строків оплати, зазначених в п. 2.2 договору, замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежів.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена вказаною статтею сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних від простроченої суми, здійснюється незалежно від наявності відповідного положення в договорі.

З урахуванням того, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за договором, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 44 643,84 грн., 3% річних в розмірі 14 383,56 грн. та інфляційних втрат в розмірі 89 588,15 грн., розрахунок яких перевірений судом.

Стосовно заяви позивача про покладення на відповідача 15 000 витрат професійної правничої допомоги в суді першої інстанції, слід зазначити наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн. заявник надав: договір доручення від 20.09.2022, укладений між ним та адвокатом Петрик С.А.; ордер серії АІ № 1281425, виданий 21.09.2022 на виконання вищевказаного договору; свідоцтво серії КС № 5397/10 від 04.09.2015.

За умовами договору доручення від 20.09.2022 його предметом є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані з захистом та відновленням порушених, оспорюваних його прав та законних інтересів.

Відповідно до п. 2.1 договору-доручення, адвокат зобов`язується надати правову допомогу щодо захисту прав та інтересів клієнта щодо підготовки та подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви до ТОВ "Техенергоцентр" про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасний розрахунок по договору № 29 від 19.04.2021 в сумі 148 668,50 грн.

Відповідно до п. 4.2 вказаного договору-доручення гонорар адвоката погоджений сторонами та складає фіксовану суму - 15 000,00 грн.

У момент підписання даного договору клієнт сплатив гонорар у розмірі 15 000,00 грн.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Враховуючи те, що згідно п. 4.2 договору адвокатський гонорар визначено у фіксованому розмірі, фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, не обчислюється.

Матеріалами даної справи підтверджується факт надання адвокатом позивачу послуг по складанню позовної заяви та відповіді на відзив.

Колегія суддів зазначає, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Відповідачем не надано суду першої інстанції доказів з метою доведення надмірності понесених позивачем витрат на правову допомогу та не надано доказів на їх спростування.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, в сумі 15 000 грн. є доведеним, документально обґрунтованим та таким, що відповідає критерію розумної необхідності цих витрат.

При цьому, відповідач не довів відповідно до частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України неспівмірності понесених позивачем при розгляді цієї справи у суді першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу із складністю даної справи та наданим адвокатом обсягом послуг, нерозумності розміру таких витрат.

Також, апеляційним судом враховуються положення п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7, в якому передбачено, що, за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Доводи скаржника про те, що відповідно до умов договору до його вартості включено послуги по представленню інтересів клієнта також і в суді апеляційної інстанції є необґрунтованими, оскільки згідно п. 2.1 договору, адвокат зобов`язується надати правову допомогу щодо захисту прав та інтересів клієнта щодо підготовки та подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви до ТОВ "Техенергоцентр" про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасний розрахунок по договору № 29 від 19.04.2021 в сумі 148 668,50 грн

Таким чином, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергоцентр" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2023 у справі №910/9758/22 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 286 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 06.04.2023 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді В.В. Сулім

С.О. Алданова