УХВАЛА

про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову

м. Київ

29.03.2023Справа № 910/6648/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., при секретарі судового засідання Гаврищук К.М., розглянувши в судовому засіданні матеріали

клопотання Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна"

про скасування вжитих у справі № 910/6077/18 ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 року заходів забезпечення позову

у справі № 910/6648/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед"

до Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс"

про стягнення 42 024 065,07 грн.

Представники сторін:

Від позивача: Кренець О.С., Невмержицький В.П.

Від відповідача (заявника): Панченко М.О.

Від третьої особи 1: не з`явився.

Від третьої особи 3: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 року у справі № 910/6077/18, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2018 року, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс" вжито заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкт нерухомого майна - будівлю літ. "К" блок "Б", загальною площею 4 725 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Львівська, будинок 23, корпус 2, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 00; заборони вищому навчальному закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" (вул. Хорива, 1 Г, м. Київ, 04071, код 30373644), органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію права власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у т.ч. реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо об`єкту нерухомого майна: будівлі літ. "К" блок "Б", загальною площею 4 725 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Львівська, будинок 23, корпус 2, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 00.

В подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" про стягнення 42 024 065,07 грн., з яких: 31 028 400,92 грн. основної заборгованості, 4 277 183,03 грн. процентів за користування кредитними коштами, та 6 718 481,12 грн. пені, а також в рахунок часткового погашення заборгованості звернути стягнення на належне відповідачу майно, а саме на об`єкт нерухомого майна - будівлю літ. "К" блок "Б" загальною площею 4 725 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 2, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 00.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов генерального кредитного договору від 04.06.2008 №24-47/1-08/G та кредитних договорів від 04.06.2008 № 24-47/1-08/1, від 24.12.2013 № 58-47/1-13, від 26.06.2007 № 40-47/4-07 щодо повернення кредитних коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2018 року у справі №910/6648/18 клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" про заміну позивача його правонаступником у справі №910/6648/18 задоволено; замінено позивача у справі № 910/6648/18 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 31, ідентифікаційний код 37881514) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед" (01054, м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, буд. 33, приміщення 40, ідентифікаційний код 41884207).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 року у справі №910/6648/18, залишеним без змін Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 року, позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 31 028 400 грн. 92 коп. основного боргу, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 25 червня 2019 року рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 року у справі №910/6648/18 в частині задоволення позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія "Юнайтед" до Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" про стягнення 31 028 400,92 грн. основного боргу скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 у справі №910/6648/18 залишено без змін.

Внаслідок проведеного автоматизованого розподілу справу № 910/6648/18 передано на розгляд судді Селівону А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2019 року справу прийнято до провадження суддею Селівоном А.М., приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч.3 ст. 12 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед" 31 028 400,92 грн. основного боргу, 455 339,45 грн. судового збору та 36 685,40 грн. витрат з оплати експертизи. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 року апеляційну скаргу Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 у справі № 910/6648/18 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 у справі № 910/6648/18 - залишено без змін.

Так, через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва 01.11.2021 року від Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" надійшло клопотання № 1/25-967 від 01.11.2021 року про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 року у справі № 910/6077/18.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.11.2021 року вищевказана заява була передана на розгляд судді Селівону А.М.

Проте, 01.11.2021 року засобами електронного зв`язку надійшла ухвала Касаційного господарського суду у складі Верховного суду (головуючий суддя Малашенкова Т.М.) від 01.11.2021 про витребування справи № 910/6648/18 у зв`язку з надходженням касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 року та рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 року, за результатами розгляду якої матеріали справи № 910/6648/18 у 11 томах супровідним листом № 910/6648/18/8852/2021 від 12.11.2021 року направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Згідно пункту 17.3 ч. 1 перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2021 року, зважаючи на перебування судді Селівона А.М. у відпустці та враховуючи направлення матеріалів справи № 910/6648/18 до Верховного Суду у зв`язку з розглядом касаційної скарги Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 року та рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 року, на підставі п. 17.3 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу вирішення питання щодо розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову відкладено до повернення матеріалів справи № 910/6648/18 до Господарського суду міста Києва.

В свою чергу, через канцелярію суду від відповідача - Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" надійшов запит № 02.01/25-270 від 14.12.2022 року про стан розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення.

Як встановлено судом згідно поданого запиту та бази даних КП "Діловодство спеціалізованого суду", постановою Верховного Суду від 18.08.2022 року касаційну скаргу Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2021 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2021 року у справі №910/6648/18 скасовано. Справу №910/6648/18 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Внаслідок проведеного автоматизованого розподілу справу № 910/6648/18 передано на розгляд судді Борисенко І.І.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2022 року суддею Борисенко І.І. прийнято справу № 910/6648/18 до провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2022 року закрито підготовче провадження у справі № 910/6648/18 та призначено розгляд справи по суті на 06.12.2022 року.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті судом оголошено перерву на 17.01.2023 року.

У зв`язку з необхідністю розгляду клопотання відповідача - Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" про скасування заходів забезпечення позову згідно Журналу реєстрації руху судових справи сектору судді Борисенко І.І. (номер номенклатури 06-03), матеріали справи № 910/6648/18 передано судді Селівону А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2022 року прийнято до розгляду клопотання відповідача - Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" про скасування заходів забезпечення у справі №910/6648/18 та призначено судове засідання з розгляду клопотання на 12.01.2023 року.

Так, через канцелярію суду 10.01.2023 року від позивача - ТОВ "Фінансова компанія Юнайтед" надійшли пояснення б/н від 09.01.2023 року щодо клопотання боржника про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 року; від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" 12.01.2023 року надійшли заперечення б/н від 09.01.2023 року проти клопотання про скасування заходів забезпечення позову; від заявника засобами електронного зв`язку до суду 12.01.2023 року надійшли уточнення б/н від 12.01.2023 року до клопотання про скасування заходів забезпечення позову та клопотання б/н від 14.01.2023 року про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програми Easycon. Документи судом долучені до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 року в задоволенні клопотання представника боржника про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програми Easycon відмовлено та у зв`язку з неявкою в судове засідання представників сторін відкладено розгляд клопотання на 09.02.2023 року.

У судовому засіданні 09.02.2023 року з метою ознайомлення учасників справи з усіма наявними документи судом протокольною ухвалою оголошено перерву до 15.02.2023 року.

Поряд із цим, ухвалою Господарського суду від 09.02.2023 року за клопотанням боржника визнано наказ Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 року у справі № 910/6648/18 про стягнення з Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" (04071, м. Київ, вул. Хорива, 1Г, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед" (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33, приміщення 40, ) 31 028 400,92 грн. (тридцять один мільйон двадцять вісім тисяч чотириста грн. 92 коп.) основного боргу, 455 339,45 (чотириста п`ятдесят п`ять тисяч триста тридцять дев`ять грн. 45 коп.) судового збору та 36 685,40 грн. (тридцять шість тисяч шістсот вісімдесят п`ять грн. 40 коп.) витрат з оплати експертизи, таким, що не підлягає виконанню.

Також ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2023 року провадження по розгляду скарги боржника - Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на дії приватного виконавця у виконавчому провадженні № 67520871 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.11.2021 року у справі № 910/6648/18 закрито.

Через канцелярію суду 14.02.2023 року від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед" надійшли заперечення б/н від 14.02.2023 року проти клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 року; від третьої особи 15.02.2023 року надійшли заперечення б/н від 15.02.2023 року проти клопотання про скасування заходів забезпечення позову. Документи судом долучені до матеріалів справи.

В свою чергу судом самостійно отримано з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформацію (довідка № 322852196) щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 00, а також копію договору про пожертву (дарування) від 25.10.2017 року, які судом долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 15.02.2023 року з метою повідомлення ТОВ "Офіс Сервіс Люкс" про розгляд клопотання боржника про скасування вжитих у справі № 910/6077/18 ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 року заходів забезпечення позову судом протокольною ухвалою оголошено перерву до 15.03.2023 року .

Проте, у зв`язку із тимчасовою, поза графіком відпусткою судді Селівона А.М., призначене на 15.03.2023 року судове засідання не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2023 року призначено розгляд клопотання боржника на 29.03.2023 року.

У судове засідання з розгляду клопотання боржника 29.03.2023 року до зали суду з`явилися уповноважені представники позивача (стягувача).

Уповноважений представник заявника в судовому засіданні 29.03.2023 року приймав участь в режимі відеоконференції за допомогою додатку EasyCon

Уповноважені представники третіх осіб 1, 2 в судове засідання 29.03.2023 року не з`явилися.

Доказів отримання третіми особами 1, 2 ухвали суду від 17.03.2023 року поштовим відділенням зв`язку на час розгляду справи 29.03.2023 року не повернуто.

Судом здійснено запити з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень №№404, 412, в яких зазначено, що станом на 23.03.2023 року та 28.03.2023 року поштові відправлення "вручено за довіреністю" відповідно.

Про поважні причини неявки представників третіх осіб 1, 2 в судове засідання 29.03.2023 року суд не повідомлено.

Судом доведено до відома сторін, що засобами електронного зв`язку 10.03.2023 року від третьої особи 2 надійшли пояснення б/н від 09.03.2023 року, в яких ТОВ "Офіс Сервіс Люкс" заперечує проти задоволення клопотання боржника. Зазначені пояснення судом долучено до матеріалів справи.

Інших заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних в матеріалах справи, від сторін та учасників справи на час проведення судового засідання 29.03.2023 року до суду не надходило.

В свою чергу суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи на те, що матеріали справи є достатніми для розгляду клопотання боржника та приймаючи до уваги відсутність підстав для чергового оголошення перерви або відкладення судового засідання, суд вважає за можливе розглянути клопотання без участі представників третіх осіб 1, 2 за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 29.03.2023 року представником заявника (боржника) надано пояснення по суті поданого клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Уповноважені представники стягувача в судовому засіданні 29.03.2023 року щодо задоволення клопотання боржника про скасування заходів забезпечення позову заперечували.

Розглянувши в судовому засіданні 29.03.2023 року клопотання боржника про скасування заходів забезпечення позову та дослідивши матеріали справи суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст.145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частиною 4 вказаної статті визначено, що за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Разом з тим, з огляду на приписи ст. 145 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані лише за умови виявлення фактичних обставин у справі, що впливають на необхідність вжиття чи продовження дії таких заходів.

Тобто, з системного аналізу наведеної правової норми полягає, що скасування заходів забезпечення позову є правом, а не обов`язком суду, реалізація якого залежить насамперед від достатньої вмотивованості клопотання відповідного учасника справи.

Судом враховано правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 15.08.2019 року у справі №15/155-б, згідно з якою забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, а тому господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до ухвалення виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Сторона, яка звертається з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, повинна обґрунтувати достатні підстави звернення з таким клопотанням.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання належних та достатніх доказів наявності фактичних (змінених) обставин, з якими пов`язується скасування застосованих судом заходів забезпечення позову.

Отже, саме на заявника відповідного клопотання покладається тягар доведення необхідності здійснення скасування вжитого судом заходу забезпечення позову, зокрема, спростування доцільності, адекватності та співмірності вжитих судом заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що у поданому 01.11.2021 року клопотанні заявник (боржник) просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 року у справі № 910/6077/18 у вигляді накладення штрафу на об`єкт нерухомого майна - будівлю літ. "К" блок "Б", загальною площею 4 725 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Львівська, будинок 23, корпус 2, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 00; заборони Вищому навчальному закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" (вул. Хорива, 1 Г, м. Київ, 04071, код 30373644), органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію права власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у т.ч. реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо об`єкту нерухомого майна: будівлі літ. "К" блок "Б", загальною площею 4 725 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Львівська, будинок 23, корпус 2, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 00.

В обґрунтування клопотання про скасування заходів забезпечення позову боржник посилається на пропуск позивачем визначеного ч. 3 ст. 138 ГПК України десятиденного строку на звернення до суду з позовом, позаяк заходи забезпечення позову у справі № 910/6077/18 було вжито ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 року до пред`явлення відповідного позову, а отже зазначає про наявність передбачених п. 1 ч. 13 ст. 145 ГПК України підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом до подання позовної заяви.

Окрім цього, в поданих 12.01.2023 року уточненнях до клопотання про скасування заходів забезпечення позову заявник (боржник) зазначає, що вищезазначений об`єкт нерухомості не може забезпечувати грошові зобов`язання відповідача, адже фактично належить іншій особі - Благодійній організації "Благодійний фонд" Добробут ХХІ століття" () на підставі Договору про пожертву (дарування) від 25.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 67, договору від 31.10.2017 року про внесення змін до договору про пожертву, посвідченого приватним нотаріусом Незнайко Н.М. 25.10.2017 року за № 67, зареєстрованого в реєстрі за № 80 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М., запис про державну реєстрацію права власності 23005986, рішення про державну реєстрацію від 25.10.2017 року № 37758287.

Проте, державну реєстрацію права власності Благодійній організації "Благодійний фонд" Добробут ХХІ століття" було скасовано наказом Міністерства юстиції України № 1354/5 від 03.05.2018 року "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень".

В той же час, за результатами звернення Благодійної організації "Благодійний фонд "Добробут ХХІ століття" з позовом до Господарського суду міста Києва, в обґрунтування якого остання посилалась на порушення наказом Міністерства юстиції України від 03.05.2018 року № 1354/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" її права як власника нерухомого майна - будівля літ. "К" блок "Б2", загальною площею 4725 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 2, щодо якого проводились спірні реєстраційні дії, рішенням від 10.02.2022 року у справі № 910/17822/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2022 року, позовні вимоги Благодійної організації задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 1354/5 від 03.05.2018 року "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", прийнятий на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 02.05.2018 року за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" від 06.04.2018 року б/н зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.04.2018 року № 11035-33-18.

Суди під час винесення рішень у справі № 910/17822/19 визнали недоведеними твердження скаржника - ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" про те, що він є суб`єктом звернення в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" та Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1128, а також зазначили про відсутність порушення прав скаржника спірними реєстраційними діями, оскільки вищевказане нерухоме майно не є предметом іпотеки за договором іпотеки № 24-47/1-08/04 від 12.06.2008 року (із змінами відповідно до договору № 9 від 25.03.2015 року), право вимоги за яким передано ТОВ "ФК "Фактор Плюс" відповідно до договору відступлення права вимоги від 22.09.2017 року № 2017/2-Ю.

Отже, посилаючись на вищенаведені обставини в сукупності боржник в поданому клопотанні зазначає, що на даний час Благодійна організація "Благодійний фонд" Добробут ХХІ століття" позбавлена можливості відновити державну реєстрацію свого права власності, адже на належне їй нерухоме майно ухвалою суду від 17.05.2018 року накладено арешт та заборонено вчиняти будь які реєстраційні дії щодо нього.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що за приписами частин 3, 4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У пункті 30 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи "Щодо якості судових рішень" міститься положення, згідно з яким дотримання принципів змагальності та рівності сторін є необхідними передумовами сприйняття судового рішення як належного сторонами, а також громадськістю.

Принцип змагальності необхідно розглядати як основоположний компонент концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та принцип ефективної участі.

Пункт 4 статті 129 Конституції України змагальність сторін прямо пов`язує зі свободою в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Наразі сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за таким підходом сама концепція змагальності втрачає сенс.

Так, згідно висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17 та від 23.10.2019 року у справі № 917/1307/18, принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони та одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Так, як встановлено судом, первісні твердження заявника про недотримання позивачем визначеного ч. 3 ст. 138 ГПК України десятиденного строку на звернення з позовною заявою після постановлення ухвали про забезпечення позову від 17.05.2018 року у справі № 910/6077/18, спростовуються матеріалами справи, згідно яких позовна заява у справі № 910/6648/18 була подана до суду 25.05.2018 року та, відповідно, зареєстрована за вхідним номером 6648/18, тобто з дотриманням встановленого законом граничного строку звернення з позовом у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Також суд зазначає, що відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV із змінами та доповненнями, який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно їх та обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року (далі - Порядок).

Згідно статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

Згідно п. 6 Порядку державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Відповідно до п. 12 Порядку розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Згідно п. 17 Порядку у разі наявності у базі даних заяв судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, або заяви власника нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій щодо власного нерухомого майна державний реєстратор невідкладно, за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав зупиняє державну реєстрацію прав з посиланням на зареєстроване у базі даних заяв рішення суду чи заяву власника нерухомого майна.

При цьому як визначено п. 18 Порядку за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Таким чином, стверджуючи в уточненнях б/н від 12.01.2023 до клопотання про скасування заходів забезпечення позову про наявність у Благодійного фонду перешкод для державної реєстрації права власності на нерухоме майно у зв`язку з чинністю ухвали Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 року, боржник з урахуванням приписів ст.ст. 77 -79 ГПК України зобов`язаний був надати на підтвердження своїх доводів докази наявності рішення державного реєстратора про зупинення або про відмову у державній реєстрації відповідного речового права за наслідками звернення Благодійної організації "Благодійний фонд" Добробут ХХІ століття".

Натомість, заявником (боржником) жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вищенаведених мотивувань клопотання не надано, позаяк відсутні докази звернення Благодійної організації до державного реєстратора з метою реєстрації права власності на майно, які при цьому можуть опосередковано свідчити про намір закінчити оформлення відчуження майна, проте не ставлять під сумнів обґрунтованість вжитих судом заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

В свою чергу суд зазначає, що саме скасування судовим рішенням наказу Міністерства юстиції України не може бути розцінене в якості підстав для скасування заходів забезпечення позову, оскільки відповідно до п. 17 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1128 (далі - Порядок № 1128), у разі скасування судом рішення Мін`юсту за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст забезпечує новий розгляд такої скарги відповідно до цього Порядку.

Відтак, наслідком ухвалення судами рішень у справі № 910/17822/18 про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 1354/5 від 03.05.2018 року є не перехід до Благодійного фонду права власності на спірне нерухоме майно, а повторний розгляд відповідної скарги.

Окрім цього суд наголошує, що на час розгляду судом клопотання боржника про скасування заходів забезпечення позову боржником (заявником) не надано доказів реєстрації та/або звернення до державного реєстратора з метою такої реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за Благодійною організацією "Благодійний фонд" Добробут ХХІ століття", отже твердження заявника про те, що об`єкт не належить Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна", та, відповідно, наявні підстави для скасування заходів забезпечення позову, судом до уваги не приймаються як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами.

Додатково суд зазначає, що звернення з клопотанням про засування заходів забезпечення шляхом арешту майна за умови посилання на той факт, що спірне нерухоме майно не належить боржнику розцінюється як таке, що подане не у власних інтересах заявника, а в інтересах інших осіб, що суперечить принципу диспозитивності судового процесу, визначеному ст. 14 ГПК України.

Судом встановлено за матеріалами справи, що вжиття заходів забезпечення у справі № 910/6077/18 до звернення з позовною заявою було зумовлене набуттям 22.09.2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс" статусу кредитора у зобов`язаннях за кредитними договорами, що раніше були укладені між ПАТ "Комерційний банк "Хрещатик" та Вищим навчальним закладом "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна", право вимоги за якими, станом на день подання заяви про забезпечення позову, становило 45 911 859,33 грн., відтак, у зв`язку з існуванням об`єктивних підстав вважати, що в результаті невжиття заходів забезпечення позову, виконання рішення стане неможливим через переоформлення права власності боржником на іншу особу або зміни формальної реєстрації права власності, та оскільки відповідачем вчинялись активні дії щодо відчуження належного нерухомого майна, за рахунок якого в майбутньому, у разі задоволення позову, можуть бути задоволені позовні вимоги у значному розмірі, ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 року у справі № 910/6077/18 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор плюс" про вжиття заходів забезпечення позову.

В свою чергу постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2018 року у справі № 910/6077/18 відмовлено в задоволенні апеляційної скарги Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" та залишено в силі ухвалу від 17.05.2018 про забезпечення позову, як таку, що прийнята у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, за відсутності підстав для її скасовування або змінення, та враховуючи, що доводи апеляційної скарги ґрунтувались на припущеннях та зводились до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Суд наголошує, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Наразі, виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості може бути забезпечене не тільки за рахунок нерухомого майна, на яке накладено арешт ухвалою суду про забезпечення позову від 17.05.2018 року, а також, як зазначено в ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», шляхом звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Окремо суд наголошує, що під час попереднього розгляду даної справи № 910/6648/18 за умови посилання на аналогічні підстави звернення ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.19.2019 року вже було відмовлено боржнику в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 17.05.2018 року у справі № 910/6077/18.

Тобто, як зазначено в постанові Верховного Суду від 28 лютого 2020 року у справі №904/1926/16, забезпечення позову має тимчасовий характер, спрямований саме на гарантування виконання майбутнього рішення господарського суду, та має бути скасований господарським судом у разі, якщо потреба у такому забезпеченні відпала з певних причин.

Отже, саме вжиття заходів забезпечення позову у справі № 910/6648/18, вжитих ухвалою суду від 17.05.2018 року, забезпечує можливість реального фактичного виконання рішення суду у даній справі.

При цьому судом враховано, що рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2023 року у справі № 910/6648/18 (суддя Борисенко І.І.) за результатами здійснення нового розгляду справи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед" задоволено повністю. Стягнуто з Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" (04071, м. Київ, вул. Хорива, 1Г, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед" (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33, приміщення 40, ) 31 028 400 (тридцять один мільйон двадцять вісім тисяч чотириста) грн. 92 коп. основного боргу та 455 339 (чотириста п`ятдесят п`ять тисяч триста тридцять дев`ять) грн. 45 коп. судового збору.

Згідно ч. 7 ст. 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відтак, враховуючи вищезазначені норми ГПК України, а також наявні в матеріалах справи документи, оскільки Закладом вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" належними та допустимими доказами не доведено факту зміни обставин, що спричинили застосування заходів забезпечення позову ухвалою від 17.05.2018 року та які в розумінні ст.145 Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставами для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, за висновками суду клопотання боржника про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 року, задоволенню не підлягає.

Судом також прийнято до уваги, що оскільки вжиті заходи забезпечення позову полягають у арешті нерухомого майна та забороні його відчуження, вони жодним чином не порушують як право власності, так і похідні від нього правомочності, а тим більше не можуть спричинити будь-які негативні фінансові наслідки для боржника, оскільки жодним чином не втручаються його господарську діяльність та не збільшують фінансове навантаження на відповідача.

При цьому судом взято до уваги той факт, що 25.10.2017 між Благодійною організацією "Благодійний фонд "Добробут ХХІ століття" як позичкодавцем та Вищим навчальним закладом "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" як користувачем, укладено договір позички нежитлового приміщення №25/10/2017, відповідно до п. 1.1 якого Благодійною організацією передано у виключне строкове та безоплатне користування боржнику нежитлові приміщення, а саме: будівля, літ. "К" блок "Б" за адресою: м. Київ, вул. Львівська, будинок 23, корп. 2, загальною площею 4725 кв.м.; будівлі за адресою: м. Київ, вул. Львівська, будинок 23, в тому числі - будівля літ. "Н" блок "В" загальною площею 3744,5 кв.м; будівля літ. "О" загальною площею 76,6 кв.м; будівля літ. "П" загальною площею 58,7 кв.м.

Відповідно до ч.6 ст.145 Господарського процесуального кодексу України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 145, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання боржника - Закладу вищої освіти "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" про скасування вжитих у справі № 910/6077/18 ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2018 року заходів забезпечення позову, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М. Селівон