ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023 Справа № 917/150/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», 36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5, ,

до Фізичної особи-підприємця Беднер Олени Борисівни, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

про стягнення 25 050,29 грн.,

Суддя Мацко Оксана Сергіївна

Представники сторін: не викликались.

Суть спору:

Розглядається позовна заява Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до Фізичної особи-підприємця Беднер Олени Борисівни про стягнення 25 050,29 грн., з яких 2 118,99 грн. 3 % річних за прострочення сплати заборгованості за необліковану електричну енергію, 22 931,30 грн. втрати від інфляції.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 30.01.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Господарського суду Полтавської області від 01.08.2022 р. у справі № 917/427/22 стягнуто з Фізичної особи-підприємця Беднер Олени Борисівни на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» заборгованість за необліковану електричну енергію згідно з Актом про порушення № 00002902 від 30.08.2021 року на загальну суму 98 641,88 грн. Зазначений борг відповідачем погашено 04.11.2022 р. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача 2 118,99 грн. 3 % річних за прострочення сплати заборгованості за необліковану електричну енергію та 22 931,30 грн. втрат від інфляції.

Відповідач у визначеному господарським процесуальним законодавством порядку на позов не відреагував.

Копії ухвали про відкриття провадження у даній справі, що направлялись на адресу ФОП Беднер О.Б., вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг отримано судом та долучено до справи) 02.02.2023 р. та повторно - 16.02.2023 р., були повернуті до суду без вручення адресату. Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.08.2020 р. у справі № 904/2584/19, факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Отже, враховуючи що ухвала про відкриття провадження у справі неодноразово направлялась на адресу Фізичної особи-підприємця Беднер Олени Борисівни, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом дотримано вимоги процесуального закону щодо належного та своєчасного повідомлення відповідача про розгляд даної справи. Крім того, ухвала суду була своєчасно розміщена судом у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Таким чином, вважається, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом, про покладені на нього обов`язки та його процесуальні права.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства.

Згідно із ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 01.08.2022 р. у справі № 917/427/22, яке набрало законної сили 22.08.2022 р., стягнуто з Фізичної особи-підприємця Беднер Олени Борисівни на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» заборгованість за необліковану електричну енергію згідно з Актом про порушення № 00002902 від 30.08.2021 року на загальну суму 98641,88 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 13109,00 грн., судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

11.10.2022 року на виконання вказаного рішення суду видано відповідний наказ.

Позивач вказує, що відповідач вищезазначену заборгованість за необліковану електричну енергію сплатив лише 04.11.2022 р., з огляду на що заявив до стягнення з Фізичної особи-підприємця Беднер Олени Борисівни 25 050,29 грн., з яких 2 118,99 грн. 3 % річних за прострочення сплати заборгованості за необліковану електричну енергію, 22 931,30 грн. втрати від інфляції.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: договір про постачання електричної енергії № 468 від 23.09.2016 р. з додатками, договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № о/р22000468, Акт про порушення № 00002902 від 30.08.2021 р., протоколу №00002902 засідання комісії по розгляду акта про порушення споживачем ПРРЕЕ від 28.12.2021р., рахунок № 22000468 від 28.12.2021 р., рішення Господарського суду Полтавської області від 01.08.2022 р. у справі № 917/427/22, наказ Господарського суду Полтавської області від 11.10.2022 р. у справі № 917/427/22, банківські виписки по рахунку Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» за 31.10.2022 р. та 04.11.2022 р. та ін.

Докази відповідача в спростування вимог Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в матеріалах справи відсутні.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Як зазначено вище, 01.08.2022 р. Господарським судом Полтавської області прийнято рішення у справі № 917/427/22.

Вказаним рішенням суду встановлено наступне:

« 30.08.2021 року представниками АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» під час проведення технічної перевірки на об`єкті Фізичної особи-підприємця Беднер Олени Борисівни, у присутності ОСОБА_1 - особи, яка допустила до проведення перевірки, виявлено факт порушення споживачем ПРРЕЕ та умов Договору, зокрема, виявлено дії споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки, що призвело до недообліку електричної енергії; встановлено пристрій випромінювання електромагнітних полів, внаслідок чого спожита електроенергія не враховується…

На місці виявлення порушення у присутності особи, яка допустила до проведення перевірки - Булочнікова Сергія Леонідовича, було складено акт про порушення від 30.08.2021 року №00002902 з додатками, в якому вказано, що споживач порушив: п.2.3.4., п.5.55.(25), п.8.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії та п. 11.9.2 Кодексу системи розподілу…

28.12.2021 року Комісією з розгляду актів про порушення споживачем ПРРЕЕ розглянуто Акт про порушення №00002902 від 30.08.2021 року з додатками,… встановлено факт причетності споживача ФОП Беднер О.Б. до порушення ПРРЕЕ та умов договору, яке полягало в діях споживача, які призвели до недообліку електричної енергії, а саме, встановлення пристрою високочастотного випромінювання, під час дії якого, спожита електрична енергія електролічильником не обліковувалася…

Рішення засідання комісії АТ «ПОЛТАВАОБЛЕНЕРГО» по розгляду акта про порушення споживачем ПРРЕЕ оформлено протоколом №00002902 від 28.12.2021 року…

Враховуючи наведені положення чинного законодавства та матеріали справи, суд дійшов висновку, що факт споживання відповідачем необлікованої електричної енергії доводиться матеріалами справи, позивач належним чином оформив акт про порушення та правильно застосував формулу розрахунку вартості необлікованої електроенергії.

Доказів оплати вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ відповідач суду не надав…

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає вартість необлікованої електричної енергії внаслідок порушення ПРРЕЕ в сумі 98 641,88 грн.».

Вказане рішення суду набрало законної сили 22.08.2022 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З наданих позивачем банківських виписок по рахунку Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» вбачається, що заборгованість за необліковану електричну енергію згідно з Актом про порушення № 00002902 від 30.08.2021 року була сплачено відповідачем 31.10.2022 р. в сумі 40 454,55 грн. та 04.11.2022 р. в сумі 57 187,33 грн. (а.с. 32-33).

Положеннями ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Внаслідок прострочення відповідачем сплати заборгованості за необліковану електричну енергію позивачем за період прострочення виконання зобов`язання здійснено нарахування відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а саме 3% річних за період з 14.02.2022 р. по 30.10.2022 р. на суму 98 641,88 грн. та з 31.10.2022 р. по 03.11.2022 р. на суму 58 187,33 грн., а також інфляційних втрат за період з 14.02.2022 по 30.10.2022 на суму 98 641,88 грн.

При цьому, як зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.04.2018 року у справі № 908/1394/17, саме по собі судове рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 цього Кодексу.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків (даного висновку дотримується Верховний Суд у постанові від 07.02.2018 у справі № 910/11249/17).

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних є обґрунтованою.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню.

Водночас, згідно з п. 8.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 р., споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).

Позивачем рахунок № 22000468 від 28.12.2021 р. на оплату необлікованої електричної енергії згідно з Актом про порушення № 00002902 від 30.08.2021 року було направлено на адресу Фізичної особи-підприємця Беднер Олени Борисівни листом № 04-33/30324 від 31.12.2021 р. (поштове відправлення № 870) (а.с. 10-11).

Як вбачається з інформації щодо відстеження вказаного поштового відправлення (а.с. 13), лист № 04-33/30324 від 31.12.2021 р. надійшов до поштового відділення споживача 06.01.2022 р.

Відтак, останнім днем передбаченого п. 8.2.7 ПРРЕЕ 30-денного строку на оплату рахунку є 12.02.2022 р.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З огляду на положення вказаної норми, останнім днем строку на оплату рахунку № 22000468 від 28.12.2021 р. є 14.02.2022 р. Суд також враховує, що день фактичної сплати заборгованості не входить до періоду, за який нараховуються санкції.

Врахувавши викладене, суд здійснив перерахунок 3% річних за період з 15.02.2022 р. по 30.10.2022 р. на суму заборгованості 98 641,88 грн. та з 31.10.2022 р. по 03.11.2022 р. на суму заборгованості 58 187,33 грн. та дійшов висновку про задоволення вказаних вимог позивача в сумі 2 110,88 грн. (розрахунок в матеріалах справи).

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, згідно зі ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010 р. № 4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ч. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» за заявою № 63566/00 суд нагадує, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Беднер Олени Борисівни 2 110,88 грн. 3 % річних за прострочення сплати заборгованості за необліковану електричну енергію, 22 931,30 грн. втрат від інфляції.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 2 683,13 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Беднер Олени Борисівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5, ) 2 110,88 грн. 3 % річних за прострочення сплати заборгованості за необліковану електричну енергію, 22 931,30 грн. втрати від інфляції; 2 683,13 грн. судового збору.

3. Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 11.04.2023 р.

Суддя О.С. Мацко