ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"04" квітня 2023 р. Справа№ 910/1/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідачів: не з`явились;

від третіх осіб: не з`явились;

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2022 (повний текст складено 06.11.2022)

та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 (повний текст складено 02.12.2022)

у справі №910/1/21 (суддя Ягічева Н.І.)

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до 1) ОСОБА_2 ; 2) ОСОБА_3 ; 3) ОСОБА_4 ; 4) ОСОБА_5 ; 5) ОСОБА_6 ; 6) ОСОБА_7 ; 7) ОСОБА_8 ; 8) ОСОБА_1 ; 9) ОСОБА_9 ; 10) ОСОБА_10

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) ОСОБА_11 ; 2) Національний банк України; 3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестохіллс Веста"; 4) ОСОБА_12

про відшкодування шкоди 145 026 973, 07 грн,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06 жовтня 2022 року задоволено заяву представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 про залишення позову без розгляду.

Позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 01 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване додаткове рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу і стягнути з позивача 90000 грн витрат на професійну правничу допомогу та 919 грн судових витрат, пов`язаних з відправкою процесуальних документів.

Розгляд апеляційних скарг Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ОСОБА_1 було об`єднано у одне апеляційне провадження.

Учасники процесу були повідомлені про дату та час судового засідання в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвал суду у електронному вигляді через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему на адреси електронної пошти.

У судове засідання представники сторін не з`явилися.

Дослідивши обставини справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що провадження у справі підлягає зупиненню з огляду на наступне.

Предметом позову у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідачів 145 026 973,07 грн в якості відшкодування шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії відповідачів, як пов`язаних осіб (голови банку, заступників голови правління банку, першого заступника голови правління банку, радника голови правління, начальника управління безпеки Служби управління справами банку та як членів Кредитного комітету), які полягали у невиправдано ризикових операціях з кредитування під забезпечення неліквідними цінними паперами, призвели до завдання збитків Публічному акціонерному товариству "Банк Камбіо" у загальній сумі 145 026 973,07 грн, у зв`язку з чим позивач просив стягнути вказану суму з відповідачів солідарно.

Оскаржуваною позивачем ухвалою Господарського суду міста Києва 06 жовтня 2022 року позовну заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без розгляду на підставі пункту 8 частини 1 статті 226 ГПК України, оскільки позивач порушив правила об`єднання позовних вимог.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що в межах даного позову об`єднано позовні вимоги, які ґрунтуються на трьох кредитних договорах та шістьох договорах забезпечення до них, при цьому фактично позовні вимоги за кожним окремим договором різняться як за суб`єктним складом (заявлені до різних відповідачів, виходячи з того, хто брав участь у операції), так і за заявленим розміром шкоди, який за кожним договором є різним, а також за обставинами та наданими доказами, на підставі яких позивач пред`явив грошову вимогу про стягнення грошових коштів в тому чи іншому розмірі.

Тому, за висновком суду першої інстанції, заявлені вимоги не є однорідними, не пов`язані між собою підставами виникнення та поданими доказами. Позовні вимоги за кожним окремим договором різняться за суб`єктним складом, за заявленим розміром шкоди, а також за обставинами та наданими доказами, на підставі яких позивач пред`явив вимогу про стягнення збитків. Кожна із вимог про стягнення шкоди є самостійною вимогою, які не пов`язані ні підставами виникнення та поданими доказам, та не є основними і похідними одна стосовно одної, оскільки від задоволення одних не залежить задоволення інших.

Частиною 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується з положеннями ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У провадженні Верховного Суду перебуває справа №910/21280/21 за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до 1. ОСОБА_13 , 2. ОСОБА_14 , 3. ОСОБА_15 , 4. ОСОБА_16 , 5. ОСОБА_17 , 6. ОСОБА_18 , 7. ОСОБА_19 , 8. ОСОБА_20 про стягнення 22 861 522 608,37 грн, в обґрунтування якого позивач зазначав, що протиправні дії та прийняті керівництвом та власником Акціонерного товариства "Дельта банк", членами комітету банку рішення призвели до погіршення фінансового становища Банку, внаслідок чого настала неспроможність Банку відповідати за вимогами кредиторів, у зв`язку з чим з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів Акціонерного товариства "Дельта банк" та його кредиторів, засновуючись на положеннях статті 58 Закону України "Про банки і банківську діяльність" позивач просив стягнути солідарно з відповідачів завдану ними шкоду у заявленому розмірі.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 у справі № 910/21280/21 позов Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без розгляду на підставі пункту 8 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги мають різні підстави виникнення, різні кола фактичних обставин спору та доказів, оцінка яких суттєво утруднить вирішення спору, а сумісний розгляд в межах однієї справи перешкоджатиме з`ясуванню дійсних прав і взаємовідносин сторін і не дозволить розглянути спір у визначені процесуальним законом строки.

Постановою від 17.01.2023 Північний апеляційний господарський суд скасував ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.07.2022 у справі №910/21280/21. Матеріали справи повернув до Господарського суду міста Києва для розгляду.

Суд апеляційної інстанції керувався правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 25.05.2021 у справі №910/11027/18, що "позовні вимоги до пов`язаних з банком осіб, які є посадовими особами органів управління банку, подані Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до статті 58 Закону України "Про банки і банківську діяльність", мають розглядатися разом у межах однієї справи. Адже у випадку завдання шкоди банку діями його посадових осіб, внаслідок чого настала неплатоспроможність банку, які несуть солідарну відповідальність перед банком як члени органу (органів) управління, повний склад правопорушення можна встановити лише шляхом системного аналізу всієї сукупності дій чи бездіяльності посадових осіб, у тому числі дослідження проведених банківських операцій та їх вплив на фінансове становище банку в цілому. Операції банку та їх наслідки для його платоспроможності не можна розглядати окремо". Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2023 року у справі №910/21280/21 було вирішено передати справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

На думку колегії суддів Верховного Суду у вказаній справі неналежне виконання посадовими особами органів управління банку обов`язків (недобросовісні управлінські рішення посадових осіб банку, вчинені в інтересах власників банку), внаслідок чого за твердженням позивача банку завдано шкоди, є спільною підставою для звернення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з позовом у цій справі. Заявлені позивачем вимоги до 8 відповідачів пов`язані між собою поданими доказами в частині необхідності дослідження обставин настання неплатоспроможності банку, прийняття рішень членами наглядової ради, правління та кредитного комітету Акціонерного товариства "Дельта банк" та їх вплив на фінансове становище банку в цілому.

Позовні вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до 8 відповідачів - фізичних осіб (членів наглядової ради, правління та кредитного комітету Акціонерного товариства "Дельта банк") пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав та законних інтересів.

Верховний Суд у складі колегії з трьох суддів вважає, що у справі №910/21280/21 має місце обов`язкова процесуальна співучасть, що обумовлено єдиною матеріально-правовою вимогою заінтересованої особи (позивача у справі) до кількох боржників та природою солідарного обов`язку, а не об`єднання позовних вимог, що виключає висновок про порушення правил об`єднання позовних вимог в одній позовній заяві.

Підставою для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду стало те, що колегія суддів вважала за необхідне відступити від висновку об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.10.2020 у справі №910/7186/19 щодо застосування статті 173 ГПК України у подібних правовідносинах та, як наслідок, залишення позову без розгляду на підставі пункту 8 частини 1 статті 226 ГПК України, а також з огляду на те, що основною функцією Верховного Суду як найвищого суду у системі судоустрою є забезпечення сталості та єдності судової практики.

Правовідносини у даній справі та у справі №910/21280/21 є подібними, оскільки стосуються солідарного стягнення шкоди, завданої банку, внаслідок дій відповідачів, як пов`язаних осіб (голови банку, заступників голови правління банку, першого заступника голови правління банку, радника голови правління, начальника управління безпеки Служби управління справами банку та як членів Кредитного комітету).

Призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок, у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, судам нижчих інстанцій результат вирішення конкретної судової справи.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У цьому випадку, згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З метою забезпечення єдності судової практики, враховуючи підстави для передачі справи №910/21280/21 на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, апеляційний господарський суд вважає необхідним зупинити провадження у даній справі до закінчення перегляду у касаційному порядку судових рішень у справі №910/21280/21 та вирішення питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити апеляційне провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №910/21280/21.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений 10.04.2023.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко