ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/173/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Ткачук І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт буд технології" (25014, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул.Промислова, 15, кімната 19, 21, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Євромонтаж" (33027, м. Рівне, вул. Д.Галицького, 19, кабінет 810, )

про стягнення 217 665 грн 00 коп.

у судове засідання з`явилися:

- від позивача: Захарченко І.В. (в режимі ВКЗ);

- від відповідача: не з`явився;

Відповідно до ч. 14 ст. 8, ст. 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року до Господарського суду Рівненської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт буд технології" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Євромонтаж" про стягнення 217 665 грн. 00 коп. заборгованості по Договору про надання послуг № 17/09/2021 від 17.09.2021 та по Договору поставки № 08/10/2021 від 08.10.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач не виконує зобов`язання за Договором про надання послуг № 17/09/2021 від 17.09.2021 в частині повного та своєчасного проведення розрахунків на суму 146 280 грн 00 коп., а також не виконує зобов`язання за Договором поставки № 08/10/21 від 08.10.2021 в частині повного та своєчасного проведення розрахунків на суму 71 385 грн 00 коп..

Ухвалою від 27.02.2023, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/173/23. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23.03.2023.

Ухвалою від 23.03.2023 розгляд справи по суті відкладено на 04.04.2023.

04 квітня 2023 року судом встановлено, що у судове засідання з`явився представник позивача в режимі ВКЗ.

Відповідач у справі не забезпечив явку повноважного представника у судове засідання.

Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою від 23.03.2023, яка направлялась на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та позовній заяві, а саме: 33027, м. Рівне, вул. Д.Галицького, 19, кабінет 810.

Органом поштового зв`язку повернуто ухвалу суду, що направлялася для відповідача (трек-номер повідомлення 492) з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою, вибули".

Згідно з п.4 ч. 6 ст. 242 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату. У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п.п. 116, 117 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються і у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв`язку виконати обов`язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у даній справі стороною відповідача від 23.03.2023 та повернення її до суду з відповідною відміткою є наслідками діяння (бездіяльності) сторони відповідача щодо їх належного отримання та повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

При цьому за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Таким чином, господарським судом вчинено заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань, а неотримання ухвали суду стороною у справі є наслідком бездіяльності щодо її належного отримання. З огляду на викладене, в розумінні вимог ГПК України вказана ухвала від 23.03.2023 вважається врученою відповідачу належним чином 27.03.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду справи по суті без участі представника відповідача.

Судом встановлено, що ухвалою від 27.02.2023 запропоновано сторонам подати суду відзив на позовну заяву і всі докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову (у разі їх наявності) - протягом 15-денного строку з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданими до нього документами, докази такого направлення надати суду до початку розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження.

Органом поштового зв`язку повернуто ухвалу суду про відкриття провадження у справі, що направлялася для відповідача (трек-номер повідомлення 149) з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" що підтверджується повідомленням поштового зв`язку, яке знаходиться в матеріалах справи. В розумінні вимог ГПК України вказана ухвала від 27.02.2023 вважається врученою відповідачу належним чином 03.03.2023.

Відтак 20.03.2023 був останній день для подання відповідачем відзиву (із урахуванням того, що 15-день припадав на вихідний, що є суботою, а тому переноситься згідно з ч. 4 ст. 116 ГПК України на перший після нього робочий день).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Присутній в режимі ВКЗ представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог із підстав, викладених у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи позивача, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Еліт буд технології" (далі - виконавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Євромонтаж" (далі - замовник) укладено Договір про надання послуг № 17/08/21 (далі - Договір про надання послуг).

Відповідно до п. 1.1. Договору про надання послуг замовник доручає, а виконавець бере на себе виконання протягом терміну дії даного договору наступне: надання послуг спеціалізованої техніки або послуг автомобільного транспорту.

Згідно з п. 3.1. Договору про надання послуг замовник перераховує кошти згідно Акту виконаних робіт, передоплата здійснюється на підставі рахунку на оплату.

Оплата за надання послуг спеціалізованої техніки або послуг автомобільного транспорту здійснюється після надання виконавцем оригіналів Актів виконаних робіт, товарно-транспортних накладних та оригіналів рахунків-фактур (п. 3.4. Договору про надання послуг).

По факту виконання послуг виконавець та замовник підписують Акт виконаних робіт по наданню послуг (п. 4.1. Договору про надання послуг).

Договір вступає в дію з моменту підписання та діє до 31.12.2021. Якщо за 10 днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін письмово не заявила про небажання продовжувати договір, договір вважається продовженим на тих самих умовах і на той самий строк. (п. 8.1, 8.2. Договору про надання послуг).

Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Еліт буд технології" надало для Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Євромонтаж" послуги за Договором про надання послуг № 17/08/21 від 17.09.2021, що підтверджується рахунком на оплату № 337 від 22.02.2022 на суму 146 280 грн 00 коп.; актом надання послуг № 80 від 22.02.2022 на суму 146 280 грн 00 коп.

Відповідачем не здійснено оплату за надані йому послуги.

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли між суб`єктами господарювання на підставі укладеного правочину, що за своєю природою є договором підряду, та регулюються нормами ЦК України та ГК України.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 525 ЦК України та ст. 193 ГК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За умовами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Відповідно до ст. 841 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

За змістом ч. 1 ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до частини 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

В силу ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником та прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаних обома сторонами.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотним умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. ст. 11, 626 ЦК України), які суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

Таким чином, судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за Договором про надання послуг, а відповідачем не здійснено оплату за надані йому послуги. Відтак заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Євромонтаж" за Договором про надання послуг № 17/08/21 від 17.09.2021 становить 146 280 грн 00 коп.

Крім того, 08.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Еліт буд технології" (далі - продавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Євромонтаж" (далі - покупець) укладено Договір поставки № 08/10/21 (далі - Договір поставки).

Згідно з п. 1.1. Договору продавець зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця товар, а покупець - приймати товар та оплачувати продавцю його вартість в порядку та в строки, передбачені цим Договором.

Відповідно до п. 3.1. Договору ціна на товар вказується в узгоджених сторонами рахунках, які є невід`ємними частинами цього Договору. Сторонами досягнуто домовленості, що покупець здійснює оплату в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті на поточний рахунок продавця у розмірі 100 % передоплати.

Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє по 31.12.2021. Якщо сторони в останньому місяці дії Договору, у письмовій формі, не сповістять одне одного про припинення дії Договору - цей Договір буде пролонговано строком на 12 місяців.

Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Еліт буд технології" поставило для Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Євромонтаж" товар на підставі Договору поставки № 08/10/21 від 08.10.2021, що підтверджується:

- рахунком на оплату № 44 від 09.02.2022 на суму 26 040 грн 00 коп. та видатковою накладною № 68 від 09.02.2022 на суму 26 040 грн 00 коп.;

- рахунком на оплату № 99 від 11.02.2022 на суму 70 500 грн 00 коп. та видатковою накладною № 69 від 11.02.2022 на суму 70 500 грн 00 коп.

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного правочину, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 1 ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідачем здійснено оплату за поставлений товар у розмірі 25 155 грн 00 коп., а відтак залишок неоплаченого товару за Договором поставки № 08/10/21 від 08.10.2021 становить 71 385 грн 00 коп.

Матеріалами справи стверджується, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Еліт буд технології" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Євромонтаж" підписано Акт звірки взаємних розрахунків за період січень-травень 2022 року, у якому зафіксовано, що заборгованість відповідача перед позивачем складає 217 665 грн 00 коп. станом на 31.05.2022.

Як вбачається із акта звірки розрахунків станом на 31.05.2022 - такий підписаний між позивачем та відповідачем, скріплений печатками та підписами.

Згідно з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 916/1727/17 від 04.12.2019 акти звірки взаємних розрахунків, підписані уповноваженою особою відповідача (боржника) є доказами, що свідчать про фактичне визнання відповідачем наявності у нього перед позивачем боргу.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами (доданими до матеріалів позовної заяви копіями видаткових накладних, рахунків-фактур, довіреностей тощо, підтверджуючих здійснення кожної поставки позивачем Товару) свідчить про визнання боржником такого боргу часткової оплати такого товару тощо.

08 листопада 2022 року, 29 грудня 2022 року позивачем направлено відповідачу вимоги про сплату заборгованості у розмірі 217 665 грн 00 коп., однак дані вимоги залишено без реагування.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України взяті на себе зобов`язання по Договору про надання послуг № 17/09/2021 від 17.09.2021 та по Договору поставки № 08/10/21 від 08.10.2021 не виконав у повній мірі, підписав акт звіряння взаємних розрахунків станом на 31.05.2022, суд дійшов висновку, що позивач обґрунтовано звернувся з даним позовом про стягнення суми основного боргу у розмірі 217 665 грн 00 коп. за вказаними договорами.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь позивача 217 665 грн 00 коп. основного боргу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, то судовий збір у розмірі 3 264 грн 97 коп., який сплачено позивачем згідно з платіжним дорученням № 2341 від 29.12.2022, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт буд технології" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Євромонтаж" про стягнення 217 665 грн 00 коп. задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Євромонтаж" (33027, м. Рівне, вул. Д.Галицького, 19, кабінет 810, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт буд технології" (25014, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул.Промислова, 15, кімната 19, 21, ) 217 665 (двісті сімнадцять тисяч шістсот шістдесят п`ять) грн 00 коп. основного боргу та 3 264 (три тисячі двісті шістдесят чотири) грн 97 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 10.04.2023.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя І.О. Пашкевич