ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року Справа № 906/535/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Олексюк Г.Є.

судді Мельник О.В.

секретар судового засідання Єфімчук А.І.

за участю представників:

позивача: Приведьон В.М. адвокат

відповідача: Бугайчук М.В. адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" на рішення Господарського суду Житомирської області від 26.01.23р. в частині відмови у стягненні 279 180,59 грн. основного боргу, 10 667,80 грн. пені, 640,08 грн. 3% річних по справі №906/535/22 (суддя Лозинська І.В. м.Житомир, повний текст складено 02.02.2023)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир - Агробудіндустрія"

про стягнення 1070382,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (далі по тексту - ТОВ "ЖОЕК") звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою до ТОВ "Житомир -Агробудіндустрія" про стягнення 1 070 382,20 грн., з яких, 1 026 461,34 грн. боргу за поставлену електричну енергію, 2486,09 грн. 3% річних, 41434,77 грн. пені, а також 16055,73 грн. судового збору та 30000,00 витрат на професійну правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані не сплатою відповідачем рахунків за договором про постачання електричної енергії споживачу у лютому - червні 2022 року.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 26.01.23р. у справі №906/535/22 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" - 747280,75 грн. основного боргу; - 30766,97 грн. пені; - 1846,01 грн. 3% річних; - 16055,73 грн. судового збору; - 30000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. У стягненні 279180,59 грн. основного боргу, 10667,80 грн. пені, 640,08 грн. 3% річних відмовлено.

Не погоджуючись частково з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 26.01.2023 по справі №906/535/22 в частині відмови у стягненні 279 180,59грн. основного боргу, 10 667,80грн. пені, 640,08грн. 3% річних, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" задовольнити у повному розмірі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновків, щодо нарахування спожитої електричної енергії без врахувань втрат в трансформаторі у зв`язку з тим, що:

- згідно заяви приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії ТОВ «Житомир-Агробудіндустрія» приєдналося з 01.01.2019 до договору споживача про надання послуг з розподілу на умовах Договору про постачання електричної енергії із додатками №№ 1, 3.1, 6, 8, 11 та однолінійними схемами.

На підставі зазначеної заяви 29.12.2018 р. між АТ «Житомиробленерго» та ТОВ «Житомир-Агробудіндустрія» був укладений договір споживача про надання послуг з розподілу на умовах Договору про постачання електричної енергії № 102-В від 29.03.2013 р. із додатками №№ 1, 3.1, 6, 8, 11 (розрахунок втрат електроенергії в мережі споживача) та однолінійними схемами.

В додатку № 11 до договору № 102-В визначений розрахунок втрат електроенергії в мережі споживача та прописані паспортні дані трансформаторів споживача, а саме: ТРДЦН - 63000/110-67 та ТРДЦН - 25000/110. Даний додаток скріплений печатками АТ «Житомиробленерго» та ТОВ «Житомир-Агробудіндустрія».

Розрахунок втрат електричної енергії в трансформаторах і лініях електропередавання проводяться АТ «Житомиробленерго» у відповідності до Методики по визначенню втрат електроенергії у трансформаторах і лініях електропередач, затвердженої Наказом Заступника міністра енергетики України, головним державним інспектором України з енергетичного нагляду В.А.Дарчук 18 лютого 1998 р., Методики визначення технологічних витрат електричної енергії в трансформаторах і лініях електропередавання, затвердженої Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 22.09.2011 №532, Методичних рекомендацій визначення технологічних витрат електричної енергії в трансформаторах і лініях електропередавання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 21.06.2013 № 399.

Договір про технічне забезпечення електропостачання споживача, який укладений з ФОП Шолохом, не передбачений чинним законодавством України і є нікчемним.

Крім того, скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції, що в комерційні пропозиції прописано, що всі складові ціни, крім Цп, є такими що не залежать від Постачальника, та можуть бути змінені в рамках даної комерційної пропозиції з терміновим повідомленням споживача про зміни.

Враховуючи те. що терміновим повідомленням споживача є повідомлення без зазначення часового діапазону, не виключається спосіб такого повідомлення через офіційний сайт Постачальника ТОВ «ЖОЕК».

Таким чином скаржник вважає, що фактична середньозважена ціна купівлі електроенергії для споживача на ринках електричної енергії за розрахунковий місяць формується 1 числа місяця наступного за розрахунковим, Товариством здійснено термінове повідомлення споживача про зміни складових ціни шляхом розміщена на сайті Постачальника в мережі інтернет за адресою: https://www.ztoek.com.ua/kutok-spozhiyacha/komercziini-propozycziyi/ в папках «Фактична ціна лютий 2022», «Фактична ціна березень 2022», «Фактична ціна квітень 2022», «Фактична ціна травень 2022» та «Фактична ціна червень 2022» та шляхом розміщення складових ціни за електроенергію в рахунках за електричну енергію у відповідному місяці, які щомісячно отримував відповідач.

Крім того, скаржник зазначає, що здійснивши оплату відповідач погодився з умовами Комерційної пропозиції №7 ZHOEK-UV-06-0030 для споживачів за «вільними цінами» за орієнтовною ціною електричної енергії - 3,18964 грн. та продовжив фактичне споживання електричної енергії відповідно до умов Договору №06-102-В від 28.12.2018 року про постачання електричної енергії споживачу.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.03.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" на рішення Господарського суду Житомирської області від 26.01.23 р. в частині відмови у стягненні 279 180,59 грн. основного боргу, 10 667,80 грн. пені, 640,08 грн. 3 % річних по справі №906/535/22 та розгляд апеляційної скарги призначено на 05 квітня 2023 року.

27 березня 2023 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир - Агробудіндустрія" адвоката Бугайчука М.В. надійшов відзив в якому просить суд апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 26.01.2023 року по справі № 906/535/22 залишити без змін. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомир - Агробудіндустрія» витрати на правничу допомогу.

31 березня 2023 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» адвоката Приведьон В.М. надійшли пояснення в яких останній виклав правове обгрунтування приписів п. 5.9.1, 5.9.2 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого Постановою НКРЕКп від 14.03.2018 № 311.

В судовому засіданні 05.04.2023 року представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та надав відповідні пояснення. Просив суд скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 26.01.2023 по справі №906/535/22 в частині відмови у стягненні 279 180,59 грн. основного боргу, 10 667,80 грн. пені, 640,08 грн. 3% річних, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" задовольнити у повному розмірі.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.04.2023 року заперечив доводи апеляційної скарги позивача з урахуванням поданого відзиву на апеляційну скаргу та надав відповідні пояснення. Просив суд апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 26.01.2023 року по справі №906/535/22 залишити без змін.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні 05.04.2023, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 26.01.23р. в частині відмови у стягненні 279 180,59 грн. основного боргу, 10 667,80 грн. пені, 640,08 грн. 3% річних по справі №906/535/22 залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія", що діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданою постановою НКРЕКП від 14.06.2018 №429 (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія" (споживач/відповідач) укладено договір №06-102-В про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2018 (далі за текстом - договір) на умовах комерційної пропозиції №2 ZHOEK-06-0030, згідно п. 1.1 якого цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (далі - споживач) постачальником електричної енергії (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору (а.с. 9-12 т.1).

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 та є однаковими для всіх споживачів (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору, постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.

Споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком №2 до договору (п. 5.1 договору).

Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника (п. 5.2 договору).

Інформація про діючу ціну електричної енергії має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до початку її застосування із зазначенням порядку її формування (п. 5.3 договору).

За п. 5.4 договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

Розрахунковим періодом за договором є календарний місяць (п. 5.5 договору).

У п. 5.7 договору сторонами погоджено, зокрема, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем цього рахунка, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

У разі порушення споживачем строків оплати за договором, постачальник має право вимагати сплату пені, яка нараховується за кожен день прострочення. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору (п. 5.8 договору).

Згідно п.13.2 договору, постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов договору споживача не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Постачальник зобов`язаний повідомити споживача в порядку, встановленому законом про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику, якщо споживач не приймає нові умови.

Пунктом 13.7 договору сторони передбачили, що усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто за зазначенням в цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача.

28 грудня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія" погодили зокрема, додаток №2 "Комерційна пропозиція №2 ZHOEK - 06-0030" та додаток №3 "Обсяги постачання електричної енергії" до договору.

Згідно з умовами додатку №2 розділу "ціна електричної енергії" ціна на електричну енергію (грн. за 1 кВт*год без ПДВ) для об`єктів споживача визначається за формулою: Ц(спож) = Ц(фср) + Цп + Тпередача, (грн./кВт*год) де

Ц(фср) - фактична середньозважена ціна купівлі електричної енергії для споживача на ринках електричної енергії за розрахунковий місяць грн./кВт*год (з урахуванням зборів та платежів, що передбачені чинним законодавством України);

Цп - ціна на послуги пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу, грн./кВт*год. = 0,01200;

Тпередача - тариф на послуги з передачі електричної енергії ДП НЕК "Укренерго".

Умовами "Комерційна пропозиція №2 ZHOEK - 06-0030" сторони узгодили, що ціна на електроенергію для споживача Ц(спож) та/або її складові можуть додатково включати всі обов`язкові податки (крім ПДВ, що обліковується окремо), збори, платежі, що передбачені правилами ринків елктроенергії, законодавством та іншими нормативними документами (зокрема акцизний податок, внески на регулювання, вартість послуг оператора ринку, що надається на РДН/ВДР тощо). Всі складові ціни, крім Цп є такими, що не залежать від постачальника та можуть бути змінені в рамках даної комерційної пропозиції з терміновим повідомленням споживача про зміни. Порядок формування ціни, встановлений в комерційній пропозиції може бути змінений. Про зміну споживач буде повідомлений не пізніше, ніж за 20 днів до дати початку дії зміни, шляхом направлення постачальником повідомлення споживачу про внесення змін до комерційної пропозиції та викладення її в новій редакції.

Орієнтована ціна електричної енергії для Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія" становить 1,77200 грн/кВт*год без урахування ПДВ, послуг з розподілу та послуг з передачі електричної енергії.

На підтвердження виконання договору в частині постачання електричної енергії позивач надав копії рахунків та актів приймання-передачі: №11886 від 28.02.2022 за лютий 2022 року на суму 505260,66 грн; №19853 від 31.03.2022 за березень 2022 року на суму 122428,54 грн; №25081 від 30.04.2022 за квітень 2022 року на суму 139004,40 грн; №31453 від 31.05.2022 за травень 2022 року на суму 193641,41 грн; №37261 від 30.06.2022 за червень 2022 року на суму 195819,65 грн. (а.с. 16-25 т.1).

Позивач направив відповідачу рахунки на оплату використаної електричної енергії за лютий-травень 2022 року - 10.06.2022, а за червень 2022 року - 08.07.2022, про що свідчать додані до позовної заяви копії описів вкладень у цінні листи та поштові квитанції (а.с. 26-30 т.1).

За розрахунком позивача, у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань у споживача виникла заборгованість перед позивачем за спожиту електричну енергію за лютий-червень 2022 року у розмірі 1 026 461,34 грн. (а.с. 14 т.1)

З підстав непроведення відповідачем розрахунків за спожиту електроенергію за лютий-червень 2022 року позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовними вимогами про стягнення 1 070 382,20 грн., з яких, 1 026 461,34 грн. боргу за поставлену електричну енергію, 2 486,09 грн. 3% річних, 41 434,77 грн. пені.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки електричної енергії (енергопостачання).

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону (ч. 6 ст. 276 ГК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Частиною 9 ст. 276 ГК України встановлено, що особливості визначення кількості (обсягів), якості, строків, ціни та порядку розрахунків за договором постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з п. п. 26, 68, 84 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" електрична енергія це енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу; постачання електричної енергії - продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії; споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів як, зокрема про постачання електричної енергії споживачу (ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону).

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.

Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

Згідно частини першої статті 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Відповідно до частини третьої статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі по тексту - ПРРЕЕ), що регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами ( п.1.1.1).

Відповідно до п.3.1.7 ПРРЕЕ договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку.

Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі.

При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

Таким чином, між позивачем та відповідачем укладено Договір №06-102-В про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2018 року в письмовій формі, що підтверджується тим, що вказаний договір підписано представниками сторін та скріплено печатками товариств (а.с. 9-10 т.1).

Пунктом 4.1 ПРРЕЕ передбачено, що розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг (п. 4.3 ПРРЕЕ).

Згідно з п. 5.7 договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем цього рахунка, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

При укладенні договору сторони у п. 5.1 договору домовились, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії (з урахуванням послуги з передачі електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору. Згідно з комерційною пропозицією, строк оплати рахунків вказується в кожному окремому рахунку та не може бути меншим ніж 5 робочих днів з моменту надання відповідного рахунку споживачу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 10.06.2022 направив відповідачу рахунки на оплату спожитої електричної енергії №11886 від 28.02.2022 за лютий 2022 року на суму 505260,66 грн, №19853 від 31.03.2022 за березень 2022 року на суму 122428,54 грн, №25081 від 30.04.2022 за квітень 2022 року на суму 139004,40 грн, №31453 від 31.05.2022 за травень 2022 року на суму 193641,41 грн.

08 липня 2022 року ТОВ "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" направило ТОВ "Житомир - Агробудіндустрія" рахунок № 37261 від 30.06.2022 за червень 2022 року на суму 195819,65 грн.

Докази сплати відповідачем заборгованості за спожиту електричну енергію за лютий-червень 2022 року у розмірі 1 026 461,34 грн. в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, відповідач у листі-звернення №449 від 01.08.2022, надісланого позивачу 05.08.2022 повідомив ТОВ "ЖОЕК", що на даний момент ТОВ Житомир-Агробудіндустрія" отримує рахунки за електричну енергію за ціною, яка коливається від 2,69301 грн. до 2,777200 грн. та не відповідає узгодженій комерційній пропозиції, чим ТОВ "ЖОЕК" порушуються умови комерційної пропозиції та умови договору №06-102-В про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2018 року в цілому. У зв`язку з чим, оплата за спожиту електроенергію ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" тимчасово не здійснюється. (а.с. 78-80 т.1).

Додатково у вказаному листі відповідач повідомив позивача про те, що ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" ні в якому разі не відмовляється від виконання зобов`язань, пов`язаних із сплатою за спожиту електричну енергію, але за умов дотримання ТОВ "ЖОЕК" визначених зобов`язань у комерційній пропозиції №2 ZHOEK-06-0030, в тому числі встановленій ціновій політиці та договорі №06-102-В про постачання електричної енергії споживачу від 28.12.2018 року.

В контексті викладеного, відповідач в обгрунтування заперечень позовних вимог позивача зазначає, що позивач безпідставно завищив тарифи, які є відмінними від ціни, визначеної у комерційній пропозиції №2 ZHOEK-06-0030, з порушенням її положень щодо направлення постачальником повідомлення споживачу про внесення змін до комерційної пропозиції та викладення її в новій редакції, не пізніше, ніж за 20 днів до дати початку дії зміни. Так як вбачається із умов комерційної пропозиції №2 ZHOEK-06-0030 орієнтовна ціна електричної енергії для відповідача становить 1,77200 грн/кВт*год без врахування ПДВ, послуг з розподілу та послуг з передачі електричної енергії.

Так, відповідно до рахунків, виставлених позивачем, ціна на електричну енергію для ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" становить: за лютий 2022 - 2,720000 грн без ПДВ; за березень 2022 - 2,715710 грн без ПДВ; за квітень 2022 - 2,777200 грн без ПДВ; за травень 2022 - 2,693010 грн без ПДВ; за червень 2022 -2,703810 грн без ПДВ. (а.с.16-24 т.1), яка відмінна від встановленої в комерційній пропозиції №2 ZHOEK-06-0030 (а.с. 12 т.1).

Поряд з цим, позивач у відповіді на відзив поданої до суду першої інстанції навів розрахунок за спожиту електричну енергію відповідачем із визначеним розміром кожного елементу формули ціни електричної енергії, за яким ціна на електричну енергію для відповідача з ПДВ становить: за лютий 2022 - 3,26400 грн; за березень 2022 - 3,25885 грн; за квітень 2022 - 3,33264 грн; за травень 2022 - 3,23161 грн; за червень 2022 - 3,24457 грн. (а.с. 143-149 т.1).

Також у поясненнях від 19.12.2022 позивач зазначає, що термінове повідомлення споживача про зміни складових ціни відбувалося шляхом розміщення на сайті постачальника в мережі Інтернет за посиланням: https://www.ztoek.com.ua/kutok-spozhivacha/komerczijni-propozycziyi/ документів в папках: "Фактична ціна лютий 2022", "Фактична ціна березень 2022", "Фактична ціна квітень 2022", "Фактична ціна травень 2022", "Фактична ціна червень 2022" (а.с. 151-156 т.2).

Суд апеляційної інстанції вважає такий довід позивача про належне повідомлення споживача про зміни складових ціни шляхом розміщення на сайті постачальника в мережі Інтернет необґрунтованим, враховуючи наступне.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.1.1. ПРРЕЕ електропостачальники мають інформувати своїх споживачів про зміну будь-яких умов договору про постачання електричної енергії споживачу не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Електропостачальники зобов`язані повідомляти споживачів в установленому порядку про будь-яке збільшення ціни і про право споживачів припинити дію договору, якщо вони не приймають нові умови.

Аналогічний порядок зміни умов договору сторони узгодили у пункті 13.2 договору №06-10-В від 28.12.2018 про постачання електричної енергії споживачу (а.с.10 зворотня сторінка т.1).

Так, пунктом 13.2 договору №06-10-В від 28.12.2018 про постачання електричної енергії споживачу сторони передбачили, що постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов договору споживача не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Постачальник зобов`язаний повідомити споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику, якщо споживач не приймає нові умови (а.с.10 зворотня сторінка т.1).

Поряд з цим, п.13.7 вказаного договору сторонами узгоджено, що усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто за зазначеними в цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача.

Крім того, колегія суддів відзначає, що пунктом п. 5.2 договору передбачено, що спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника.

Згідно п. 5.3 договору інформація про діючу ціну електричної енергії має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до початку її застосування із зазначенням порядку її формування.

Пунктом 5.13 договору сторони передбачили, що після прийняття споживачем комерційних пропозицій постачальника внесення змін до них можливе лише за згодою сторін або в порядку встановленому чинним законодавством.

У комерційної пропозиції №2 ZHOEK-06-0030, яка є додатком №2 до договору №06-10-В від 28.12.2018 про постачання електричної енергії споживачу передбачено, що порядок формування цін може бути змінений. Про зміну споживач буде повідомлений не пізніше ніж за 20 днів до дати початку дії зміни, шляхом направлення постачальником повідомлення споживачу про внесення змін до комерційної пропозиції та викладення її в новій редакції (а.с. 12 т.1).

У свою чергу, як вбачається із сайту ТОВ "ЖОЕК" за посиланням: https://www.ztoek.com.ua/kutok-spozhivacha/komerczijni-propozycziyi/ документ під назвою "Фактична ціна лютий 2022" опублікована 01.03.2022, "Фактична ціна березень 2022" - 01.04.2022, "Фактична ціна квітень 2022" - 01.05.2022, "Фактична ціна травень 2022" - 01.06.2022, "Фактична ціна червень 2022" - 01.07.2022.

Таким чином, повідомлення про зміни складових ціни шляхом розміщення на сайті постачальника в мережі інтернет документів із назвами: "Фактична ціна лютий 2022", "Фактична ціна березень 2022", "Фактична ціна квітень 2022", "Фактична ціна травень 2022", "Фактична ціна червень 2022" не є належним доказом виконання позивачем зокрема п. 5.3 договору та комерційної пропозиції щодо належного завчасного (не пізніше ніж за 20 днів) повідомлення відповідача про збільшення ціни електричної енергії, оскільки ціни опубліковані з порушенням 20-денного строку, визначеного договором та комерційною пропозицією та не направлено повідомлення відповідачу про відповідне збільшення ціни електричної енергії (а.с.152-154 т.2).

Враховуючи те, що положення договору №06-10-В від 28.12.2018 про постачання електричної енергії споживачу та комерційної пропозиції №2 ZHOEK-06-0030, яка є додатком №2 до договору №06-10-В від 28.12.2018 не містять виключень з правила, встановленого нормами частини першої статті 651 ЦК України, частини першої статті 188 ГК України, що зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, постачальник не може самостійно збільшувати ціну електричної енергії без внесення відповідних змін до договору, комерційної пропозиції та вимагати розрахунку за зміненим тарифом, що також узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові Верховного Суду від 07.03.2023 у справі №911/581/22.

Щодо тверджень позивача про помилкове нарахування судом першої інстанції спожитої електричної енергії без врахування втрат в трансформаторі, колегія суддів зазначає наступне.

Так, в обгрунтування правомірності нарахування спожитої відповідачем електричної енергії з врахування втрат в трансформаторі позивач посилається на те, що:

- згідно заяви приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії ТОВ «Житомир-Агробудіндустрія» приєдналося з 01.01.2019 до договору споживача про надання послуг з розподілу на умовах Договору про постачання електричної енергії із додатками №№ 1, 3.1, 6, 8, 11 та однолінійними схемами.

На підставі зазначеної заяви 29.12.2018 р. між АТ «Житомиробленерго» та ТОВ «Житомир-Агробудіндустрія» був укладений договір споживача про надання послуг з розподілу на умовах Договору про постачання електричної енергії № 102-В від 29.03.2013 р. із додатками №№ 1, 3.1, 6, 8, 11 (розрахунок втрат електроенергії в мережі споживача) та однолінійними схемами (а.с.31-32 т.2).

В додатку № 11 до договору № 102-В визначений розрахунок втрат електроенергії в мережі споживача та прописані паспортні дані трансформаторів споживача, а саме: ТРДЦН - 63000/110-67 та ТРДЦН - 25000/110. Даний додаток скріплений печатками АТ «Житомиробленерго» та ТОВ «Житомир-Агробудіндустрія» (а.с. 41 т.2).

- розрахунок втрат електричної енергії в трансформаторах і лініях електропередавання проводяться АТ «Житомиробленерго» у відповідності до Методики по визначенню втрат електроенергії у трансформаторах і лініях електропередач, затвердженої Наказом Заступника міністра енергетики України, головним державним інспектором України з енергетичного нагляду В.А.Дарчук 18 лютого 1998 р., Методики визначення технологічних витрат електричної енергії в трансформаторах і лініях електропередавання, затвердженої Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 22.09.2011 №532, Методичних рекомендацій визначення технологічних витрат електричної енергії в трансформаторах і лініях електропередавання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 21.06.2013 № 399.

- договір про технічне забезпечення електропостачання споживача, який укладений з ФОП Шолохом В.В., не передбачений чинним законодавством України і є нікчемним.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вищевикладені доводи позивача щодо правомірності нарахування спожитої відповідачем електричної енергії з врахування втрат в трансформаторі на підставі укладеного між ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" та АТ "Житомиробленерго" Житомирський РЕМ договору №102-В споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 29.12.2018 є необґрунтованими, оскільки позовні вимоги у даній справі про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію ґрунтуються на підставі договору №06-102-В від 28.12.2018 про постачання електричної енергії споживачу укладеного між ТОВ "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" та ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" та комерційної пропозиції №2 ZHOEK-06-0030.

Поряд з цим, твердження позивача про те, що на підставі заяви-приєднання 29.12.2018 р. між АТ «Житомиробленерго» та ТОВ «Житомир-Агробудіндустрія» був укладений договір споживача про надання послуг з розподілу на умовах Договору про постачання електричної енергії №102-В від 29.03.2013 р. із додатками №№ 1, 3.1, 6, 8, 11 (розрахунок втрат електроенергії в мережі споживача) та однолінійними: схемами, спростовується матеріалами справи, оскільки з тексту заяви-приєднання (а.с. 32 т.2) вбачається, що споживач ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" приєднався до договору споживача про надання послуг з розподілу на умовах Договору про постачання електричної енергії із додатками №1, 3.1, 6, 8, 11 та однолінійними схемами без зазначення номера та дати договору про постачання електричної енергії.

Крім того, колегія суддів вважає безпідставним посилання позивача в обгрунтування правомірності нарахування спожитої відповідачем електричної енергії з врахування втрат в трансформаторі на додаток №11 до договору №102-В так як, доказів того, що укладаючи договір №06-102-В від 28.12.2018 про постачання електричної енергії споживачу або публічний договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №102-В від 29.12.2018 у встановленому порядку сторони оформили додаток до договору №11 позивачем не надано та матеріали справи не містять.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наявний в матеріалах справи додаток №11 до договору №102-В від 29.03.2013 року "Розрахунок втрат електроенергії в мережі споживача" (а.с.41 т.2) не є належним доказом того, що вказаний документ є додатком до договору №06-102-В від 28.12.2018 про постачання електричної енергії споживачу укладеного між ТОВ "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" та ТОВ Житомир-Агробудіндустрія" або договору №102-В споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 29.12.2018 та на підставі якого слід застосовувати порядок (алгоритм) нарахування відповідачу обсягу електричної енергії.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що 19.02.2014 року між Фізичною особою-підприємцем Шолохом В.В. (власник мережі) та ТОВ "Житомир- Агробудіндустрія" (споживач) укладено договір про технічне забезпечення електропостачання споживача №2 (а.с.103-107 т.2).

Пунктом 1.5 Правил користування електричною енергією затверджені постановою НКРЕ від 317.07.1996 №28 (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 №910) - (в редакції діючій на момент укладення договору про технічне забезпечення електропостачання споживача №2) встановлено, що у разі підключення електроустановок споживача до електричних мереж, власник яких не є постачальником електричної енергії, та виникнення у споживача відповідно до законодавства України зобов`язань уносити плату за перетікання реактивної електроенергії, між споживачем та цим власником електричних мереж на основі типового договору (додаток 1) укладається договір про технічне забезпечення електропостачання споживача.

Згідно довідки №16-12/22 від 16.12.2022 року фізична особа-підприємець Шолох Валерій Володимирович є власником мережі електроустановок ГПП 110/10/6 кВ "ЗХВ" на праві користування, за адресою м.Житомир, вул.Промислова, 1/154, в тому числі обладнання: трансформатор силовий 63 (ТРДЦН-63000/110-67) та трансформатор силовий 25 (ТРДН/25000/110/10 кВ), які задіяні у схемі електропостачання (а.с. 160 т.2).

Пунктом 6 ПРРЕЕ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до укладення договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії відповідно до Правил відносини між ОСР/ОСП та споживачем щодо розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії регулюються договорами про постачання електричної енергії та договорами про технічне забезпечення електропостачання споживача між основним споживачем та субспоживачем.

В даному випадку фізична особа-підприємець Шолох Валерій Володимирович є основним споживачем, а ТОВ "Житомир- Агробудіндустрія" є субспоживачем.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що доводи позивача про те, що договір про технічне забезпечення електропостачання споживача, який укладений ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" з ФОП Шолохом В.В. не передбачений чинним законодавством України і є нікчемним спростовується вищевикладеним.

Відповідно до пункту 4.1.1 вказаного договору, споживач зобов`язується здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії на межі балансової належності електромереж згідно з додатком "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії" та за технічне обслуговування електричних установок споживача (якщо таке обслуговування передбачене договором) відповідно до додатка "Виконання додаткових робіт з технічного обслуговування електричних установок споживача";

Згідно умов п.7.5 вказаного договору, у разі встановлення розрахункових засобів обліку не на межі балансової належності електричних мереж власника мережі та споживача обсяг спожитої електроенергії визначається шляхом збільшення (зменшення) обсягів електричної енергії, визначених відповідно до показів розрахункових засобів обліку, на величину обсягу розрахункових втрат електроенергії у ділянці електричної мережі (з урахуванням трансформаторів) від межі балансової належності до місця встановлення розрахункових засобів обліку. Розрахунки втрат виконуються Житомирським РЕМ на підставі галузевих нормативно-технічних документів та оформлюються додатком "Розрахунок втрат електричної енергії в мережах споживача".

З матеріалів справи вбачається, що в додатку 2 до договору №2 від 19.02.2014 року "Розрахунок втрат електроенергії в мережі споживача (розрахунок ведеться помісячно)" встановлено формулу розрахунку втрат в трансформаторі та розрахунку втрат в лініях електропередач (а.с.108 т.2).

Пунктом 7.7 договору сторони узгодили, що оплата споживачем за обслуговування власником мережі електроустановок споживача здійснюється згідно із узгодженим сторонами кошторисом.

В підтвердження виконання відповідачем умов вищезазначеного договору №2 від 19.02.2014 в матеріалах справи наявні докази оплати послуг технічного забезпечення електропостачання споживача: платіжна інструкція №14617 від 21.01.2022 року на суму 52272,00 грн.; платіжна інструкція №14661 від 26.01.2022 року на суму 52272,00 грн.; платіжне доручення №47 від 22.07.2022 року на суму 28108,00 грн.; платіжне доручення №121 від 12.08.2022 року на суму 78696,80 грн. (а.с. 131-134 т.2).

Отже, з матеріалів справи вбачається, що правовідносини щодо втрат в трансформаторі між Фізичною особою-підприємцем Шолохом В.В. та ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" регулюються договором про технічне забезпечення електропостачання споживача №2 від 19.02.2014 року.

Враховуючи сукупний аналіз вищевикладених обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неправомірність позивача врахування втрат в трансформаторі під час здійснення розрахунку для сплати відповідачу обсягу електричної енергії за договором №06-102-В від 28.12.2018 року про постачання електричної енергії споживачу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірне завищення позивачем тарифів на електричну енергію, спожиту відповідачем та здійснення ним розрахунку боргу за договором №06-102-В від 28.12.2018 з врахуванням відомостей, наданих позивачем у додаткових поясненнях від 04.10.2022 та відомостей щодо загального споживання відповідачем електроенергії з розмежуванням споживання субспоживачів без втрат в трансформаторі, оскільки відповідно до платіжних доручень, доданих до клопотання про долучення доказів від 06.12.2022 відповідач здійснює оплату втрат електроенергії в мережі споживача ФОП Шолох В.В. відповідно до додатку №2 договору №2 від 19.02.2014 про технічне забезпечення електропостачання споживача в результаті якого заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію перед позивачем за період з 01.02.2022 по 01.07.2022 становить - 747 280,75 грн. (за лютий 2022 - 153761 кВт*год (розрахунок без втрат) х 2,1264 грн (ціна за кВт*год, встановлена в комерційній пропозиції, з ПДВ) = 326957,39 грн; за березень 2022 - 37004 кВт*год (розрахунок без втрат) х 2,1264 грн (ціна за кВт*год, встановлена в комерційній пропозиції, з ПДВ) = 78685,31 грн; за квітень 2022 - 41300 кВт*год (розрахунок без втрат) х 2,1264 грн (ціна за кВт*год, встановлена в комерційній пропозиції, з ПДВ) = 87820,32 грн; за травень 2022 - 59446 кВт*год (розрахунок без втрат) х 2,1264 грн (ціна за кВт*год, встановлена в комерційній пропозиції, з ПДВ) = 126405,97 грн; за червень 2022 - 59919 кВт*год (розрахунок без втрат) х 2,1264 грн (ціна за кВт*год, встановлена в комерційній пропозиції, з ПДВ) = 127411,76 грн.) тому позов в цій частині підлягає до задоволення. У стягненні з відповідача 279 180,59 грн. основного боргу слід відмовити.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції не надає оцінку долученим до апеляційної скарги додатковим доказам, зокрема: копії комерційної пропозиції №7 ZHOEK-UV-060030 для споживачів за «вільними цінами» та розрахунку оплати відповідно до рахунку на попередню оплату за електричну енергію № 2448 за січень 2022р., оскільки позивач в порушення ч. 3 ст. 269 ГПК України не надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 2486,09 грн. та пені в розмірі 41434,77 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 5.8 договору №06-102-В від 28.12.2018 року у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

При цьому, судова колегія зазначає, що враховуючи положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Аналогічна правова позиція викладена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.07.2019 у справі №905/600/18.

Здійснивши перевірку розрахунку позивачем 3 % річних за договором №06-102-В від 28.12.2018 про постачання електричної енергії споживачу та враховуючи здійснення судом власного розрахунку суми основного боргу, колегія суддів погоджується з розрахунком суду першої інстанції, яким встановлено, що загальний розмір 3 % річних, що підлягає стягненню з відповідача становить 1846,01 грн. (3 % нарахованих на суму боргу за лютий-травень 2022 року (з 21.06.2022 по 25.07.2022) на суму 619 868,99 грн. (619 868,99 x 3 % x 35 : 365 : 100 = 1783,18 грн.) + 3 % нарахованих на суму боргу за червень 2022 року (з 20.07.2022 по 25.07.2022) на суму 127 411,76 грн. (127 411,76 x 3 % x 6 : 365 : 100 = 62,83 грн.). У стягненні 640,08 грн. 3% річних слід відмовити.

Перевіривши розрахунок пені, який здійснений судом першої інстанції на суму боргу 619 868,99 грн. за період лютий-травень 2022 року (з 21.06.2022 по 25.07.2022 - 619 868,99 (Сума боргу) x (2 x 25,00 : 365) x 35 днів (прострочення) : 100 = 29 719,75 грн.), на суму боргу 127 411,76 грн. за період червень 2022 року (з 20.07.2022 по 25.07.2022 - 127 411,76 (Сума боргу) x (2 x 25,00 : 365) x 6 днів (прострочення) : 100 = 1047,22 грн.) колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що враховуючи здійснення розрахунку основного боргу загальний розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача становить 30 766,97 грн. У частині стягнення 10 667,80 грн. пені слід відмовити за безпідставністю нарахування.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи учасників справи, дійшла висновку, що судом першої інстанції за результатами розгляду справи було прийнято законне та вмотивоване рішення, а скаржником в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.

Суд також вважає за необхідне послатися на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у якому зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Житомирської області від 26.01.23р. в частині відмови у стягненні 279 180,59 грн. основного боргу, 10 667,80 грн. пені, 640,08 грн. 3% річних по справі №906/535/22 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на позивача в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 26.01.23р. в частині відмови у стягненні 279 180,59 грн. основного боргу, 10 667,80 грн. пені, 640,08 грн. 3% річних по справі №906/535/22 без змін.

2. Поновити дію рішення Господарського суду Житомирської області від 26.01.23р. по справі №906/535/22.

3. Справу №906/535/22 повернути Господарському суду Житомирської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "10" квітня 2023 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.