ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/58/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Рисухіна Д.Б.,

за участю представників сторін:

від позивача: Онопрієнко О.П. - адвокат, ордер серії АІ №1332401 від 12.01.2023 (в

режимі відеоконференції);

від відповідача: Круковська Р.І. - адвокат, ордер серії АІ №1346713 від 02.02.2023 (в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-ГРУП"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент"

про стягнення 300495,59 грн

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "УБМ-ГРУП" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент" заборгованості у розмірі 300495,59 грн, з яких 172800,00 грн основного боргу, 36816,99 грн інфляційних втрат, 3863,15 грн 3% річних, 52455,45 грн пені та 34560,00 грн штрафу.

Ухвалою суду від 09.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 06.02.2023 в режимі відеоконференції (з урахуванням ухвали від 25.01.2023).

У зв`язку з перебуванням судді Прядко О.В. на лікарняному, судове засідання у справі №906/58/23 06.02.2023 о 15:00 не відбулося (а.с.57).

Ухвалою суду від 13.02.2023 призначено підготовче засідання на 06.03.2023 в режимі відеоконференції (з урахуванням ухвали від 21.02.2023).

17.02.2023 на електронну пошту суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 15.02.2023 (з додатками), відповідно до якого останній вважає позовні вимоги необґрунтованими і безпідставними, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі (а.с.64-80).

28.02.2023 на поштову адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив №15 від 24.02.2023 (з додатками), у якій останній просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.99-123).

Ухвалою суду від 06.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/58/23 до судового розгляду по суті; призначено судове засідання на 05.04.2023 в режимі відеоконференції.

23.03.2023 на електронну пошту суду від представника відповідача надійшла заява від 23.03.2023 про долучення контррозрахунку позовних вимог, а також заява від 23.03.2023 про зменшення розміру штрафних санкцій, у якій останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, а якщо суд дійде висновку про їх обґрунтованість, - задовольнити заяву та зменшити заявлені позивачем штрафні санкції (пеню та штраф) на 99%, з урахуванням контррозрахунку відповідача (а.с.137-139, 140-141).

Представник позивача підтримав позовні вимоги за предметом та підставами позову, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні повністю, у протилежному випадку - врахувати та задовольнити заяву про зменшення штрафних санкцій.

У засіданні 05.04.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №26/21 від 01.10.2021 в частині оплати за надані в лютому 2022 року послуги по виконанню будівельно-монтажних робіт на будівельному об`єкті (а.с.1-6).

Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими і безпідставними. У відзиві на позовну заяву від 15.02.2023 відповідач заперечив отримання від позивача послуг за договором №26/21 від 01.10.2021 та зазначив, що позивачем не доведено факт їх надання у лютому 2022 року з огляду на відсутність довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми №КБ-3 як одного з первинних документів, а також підписаних сторонами змінних рапортів, які повинні щоденно та щомісячно передаватись позивачем відповідачу і які є підставою для формування актів приймання виконаних будівельних робіт. Також відповідач вказав на відсутність належних доказів надіслання позивачем та отримання відповідачем передбачених договором первинних документів і рапортів (відсутній фіскальний чек, в описі вкладення не зазначено договір, на підставі якого складено акт №203). У зв`язку з викладеними обставинами відповідач стверджує, що строк оплати послуг за лютий 2022 року не настав, позивач необґрунтовано і безпідставно проводить будь-які нарахування пені, 3% річних, інфляційних втрат і штрафу, у т.ч. з 11.03.2022, враховуючи надіслання ним акта (за твердженням позивача) лише 01.06.2022. При цьому відповідач зазначив, що заявлений розмір штрафних санкцій є надмірно великим, необґрунтованим і не підлягає задоволенню (у протилежному випадку - підлягає зменшенню на 100%) (а.с.64-71).

У відповіді на відзив 24.02.2023 №15 позивач вказав, що у період з 01 по 23 лютого 2022 року баштовий кран КБ-674, інвентарний номер 38 відпрацював на будівельному об`єкті позивача 240 машино-годин, про що щоденно в уповноваженого представника відповідача підписувались рапорти про роботу баштового крану за відпрацьовану зміну, які залишалися у побутовому (виробничому) приміщенні на будівельному майданчику, а в кінці місяця передавалися в економічно-договірний відділ для підготування первинних документів і їх подальшого направлення відповідачу. Однак у зв`язку зі збройною агресією рф проти України працівники позивача не мали доступу до будівельного об`єкта. Після припинення активних бойових дій на території міста Києва представники позивача прийшли на будівельний об`єкт, однак виявилося, що рапорт про роботу баштового карну зник, представники відповідача у свою чергу відмовилися повторно підписати рапорт.

Разом із тим позивач наголосив, що замовник зобов`язаний забезпечити мінімальну завантаженість роботи баштового крану з розрахунку 26 календарних днів на місяць по 12 машино-годин за один робочий день або 312 машино-годин на місяць; у разі невиконання цієї умови оплатити роботу баштового крану з розрахунку 312 машино-годин або 224640,00 грн за один місяць (312 машино-годин х на 720,00 грн, ціна 1 машино-години = 224604,00 грн). Відповідно, за період з 01 по 23 лютого 2022 року відповідач мав забезпечити баштовий кран роботою в кількості 20 календарних днів по 12 машино-годин або 240 машино-годин, а у разі невиконання даної умови відповідач зобов`язаний у будь-якому випадку сплатити на користь позивача 172800,00 грн (240 машино-годин х 720,00 грн, ціна 1 машино-години = 172800,00 грн). Також позивач зазначив, що відповідач зобов`язаний був забезпечити отримання первинних документів, підписати їх або надати мотивовану відмову, натомість жодних зауважень не надав, податкову накладну від 28.02.2023 №89 не відхилив; у будь-якому випадку відповідач зобов`язаний щомісячно проводити оплату наданих послуг у сумі 224640,00 грн, а якщо послуги не надавалися, то оплачувати простій баштового крану (а.с.87-90).

Відповідач зі свого боку подав до суду заяву про долучення від 23.03.2023 та заяву про зменшення штрафних санкцій від 23.03.2023, відповідно до яких провів власний контррозрахунок позовних вимог за період з 11.07.2022 (з місяця, наступного за місяцем надіслання первинних документів (п.5.4 договору)) по 07.12.2022, за яким сума пені складає 35506,85 грн, 3% річних - 2130,41 грн, інфляційних втрат - 12234,15 грн. Відповідач, посилаючись на зупинення господарської діяльності підприємства у зв`язку з військовою агресією рф проти України; призупинення дії трудового договору з усіма працівниками; відсутність коштів на поточних рахунках відповідача; відсутність обґрунтувань позивача щодо завдання йому збитків; відсутність заборгованості відповідача перед позивачем за весь час дії договору, вважає, що заявлені позивачем штрафні санкції (пеня і штраф) підлягають зменшенню на 99% (а.с.137-139, 140-141).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

01.10.2021 між ТОВ «ДОМОБУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ФУНДАМЕНТ» (замовник, відповідач) та ТОВ «УБМ-ГРУП» (виконавець, позивач) укладено договір №26/21 (далі - договір) (а.с.9-15), відповідно до п.1.1 якого, предметом договору є надання виконавцем послуг по виконанню будівельно-монтажних робіт (далі - послуги) на будівельному об`єкті: "Будівництво житлових будинків з прибудованими нежитловими приміщеннями та дитячим дошкільним закладом за адресою: пров. Милославський, 37, 39, 41, 43, 45, 47, 49 та пров. Милославський, 34а, 40а, 42а, 44а, 46а, 50а, 52а, 54а, 56а, 46, 48, 50, 52, 54, 56 у Деснянському районі міста Києва. Житловий будинок №3 (ІІІ черга)" (далі - будівельний об`єкт).

За умовами п.1.2 договору, виконавець надає послуги на будівельному об`єкті баштовим(и) краном(ами), модифікації КБ-674 (далі - БК) в кількості, визначеній в проекті виконання робіт (далі - ПВР), а замовник організовує надання послуг БК на будівельному об`єкті та проводить своєчасну оплату наданих виконавцем послуг.

У розділі 2 договору передбачено обов`язки замовника. Зокрема, згідно з п.2.5 договору, замовник зобов`язаний забезпечити мінімальну завантаженість роботи БК:

2.5.1. за один календарний місяць БК має відпрацювати мінімум 26 календарних днів, у разі коли БК за один календарний місяць відпрацював менше ніж 26 календарних днів, оплата проводиться як за 26 календарних днів, з урахуванням підпункту 2.5.2 договору. У випадку коли БК за один календарний місяць відпрацював більше ніж 26 календарних днів, оплата проводиться за фактично відпрацьовану кількість днів, з урахуванням підпункту 2.5.2 договору;

2.5.2. за один робочий день БК має відпрацювати мінімум 12 машино-годин, у разі коли БК за один робочий день відпрацював менше 12 машино-годин, оплата проводиться як за 12 машино-годин. У випадку, коли БК відпрацював більше ніж 12 машино-годин за один робочий день, оплата проводиться за фактично відпрацьований час.

Окрім того, відповідно до п.2.12, замовник зобов`язаний не пізніше останнього робочого дня звітного місяця підписати рапорт про роботу БК за звітний місяць та на наступний робочий день повернути виконавцю відповідний рапорт про роботу БК за звітний місяць для підготування виконавцем первинних документів, а саме: довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми №КБ-3, акта приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в або акта надання послуг (далі - первинні документи).

У свою чергу обов`язки виконавця визначено у розділі 3 договору. Зокрема, у п.3.8, 3.10 договору передбачено, що щоденно по завершенню робочої зміни, кранівник виконавця надає представнику замовника для підписання рапорт про роботу БК за звітну зміну, а в останній робочий день звітного місяця надає представнику замовника для підписання рапорт про роботу БК за звітний місяць. Щомісячно готує та надає замовнику для погодження та підписання первинні документи в двох примірниках.

Відповідно до п.4.1 договору, загальна вартість послуг за цим договором складається з сумарної вартості наданих послуг, зазначених в первинних документах.

Оплата послуг виконавця проводиться по цінах, наведених у таблиці п.4.2 договору.

У розділі 5 договору сторонами погоджено порядок розрахунків.

Так, за п.5.1 договору, виконавець щомісячно, протягом 3 (трьох) робочих днів з дати підписання представником замовника рапорту про роботу БК за звітний місяць, передає замовнику первинні документи разом з рапортом, оформлені по договірних цінах згідно розділу 4 даного договору.

Замовник протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання первинних документів підписує та скріпляє отримані документи своєю печаткою, а один їх примірник повертає виконавцю. При наявності зауважень до первинних документів або наданих послуг, замовник в триденний термін повертає виконавцю отримані первинні документи разом зі своїми письмовими зауваженнями для виправлення, виконавець коригує первинні документи або обґрунтовує перед замовником свій варіант оформлення протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання зауважень (п.5.2 договору).

У випадку, якщо замовник не повернув виконавцю первинні документи протягом 3 (трьох) робочих днів з дня отримання та не надав жодних письмових зауважень стосовно отриманих первинних документів або наданих послуг, надані послуги (виконані роботи) вважаються такими, що надані (виконані) належним чином та прийняті замовником без зауважень у зв`язку з чим підлягають оплаті відповідно до пункту 5.4 договору (п.5.3 договору).

Пункт 5.4 договору передбачає, що замовник щомісячно до 10 числа проводить оплату наданих послуг за попередній місяць. Оплата наданих послуг проводиться на підставі первинних документів. При несплаті послуг до 10 числа виконавець має право в односторонньому порядку зупинити роботу БК до повного розрахунку за надані послуги, а в майбутньому надавати послуги на умовах повної або часткової передоплати.

Згідно з п.6.2 договору, у разі порушення замовником строків оплати за договором, виконавець має право нарахувати замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаних грошових зобов`язань за кожний день прострочення платежу. Пеня нараховується від суми заборгованості за кожний розпочатий день (добу) прострочення, нараховується протягом всього строку (періоду) прострочення виконання грошового зобов`язання до моменту його повного та належного виконання, при цьому грошові кошти, які надходять від замовника на рахунок виконавця за цим договором, за ініціативою виконавця можуть спрямовуватися в такому порядку: спочатку на сплату пені (в разі наявності заборгованості), а решта коштів спрямовується в рахунок погашення грошового зобов`язання замовника перед виконавцем. Такий порядок спрямування грошових коштів застосовується незалежно від того, яке призначення платежу зазначено в платіжних документах замовника. Сторони погодились, що строк нарахування та стягнення пені та штрафу складає 36 (тридцять шість) місяців.

У п.6.5 договору визначено, що при стягненні із замовника заборгованості в судовому порядку виконавець має право додатково до суми заборгованості та пені нараховувати штраф в розмірі 20% від суми заборгованості, яка існувала у замовника перед виконавцем на дату подання позовної заяви до суду.

Відповідно до п.7.1-7.2 договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін. Строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.7.1 договору, і діє протягом одного року з дати його укладання, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами всіх своїх зобов`язань за даним договором. У випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення терміну дії цього договору жодна сторона письмово не заявила про свій намір припинити дію договору, в такому випадку договір автоматично продовжується на наступний календарний рік на тих самих умовах, з послідуючою автоматичною пролонгацією.

14.12.2021 між ТОВ «ДБК «ФУНДАМЕНТ» та ТОВ «УБМ-ГРУП» укладено додаткову угоду №1 до договору, якою сторони вирішили внести зміни до пункту 4.2 договору, що стосується оплати послуг виконавця. Ця додаткова угода набирає чинності з 01 січня 2022 року та діє протягом терміну дії договору або поки не буде внесено відповідних змін до договору (а.с.16-17).

Договір та додаткова угода підписані представниками сторін та скріплені печатками їх підприємств.

На виконання умов договору позивачем у лютому 2022 надано відповідачу послуги по виконанню будівельно-монтажних робіт на суму 172800,00грн, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт №203 форми №КБ-2в та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат №203 форми №КБ-3 за вказаний період (а.с.106-107).

Також позивачем надано податкову накладну №89 від 28.02.2022 (експлуатація б/к КБ - 674 №38 згідно умов договору), яка зареєстрована у ЄРПН та отримана контрагентом (відповідачем), про що свідчать відмітки на її примірнику (а.с.110-111).

01.06.2022 позивач надіслав на юридичну адресу відповідача (11641, Житомирська обл., Малинський р-н, с.Пиріжки, вул.Соборна, буд.57, кім.18) акт приймання виконаних будівельних робіт №203 від 28.02.2022 та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат №203 від 28.02.2022, що підтверджується наявними у справі копіями опису вкладення у цінний лист, фіскального чека та накладної Укрпошти №204 (а.с.108-109).

Відповідач первинні документи не підписав, зауважень щодо наданих послуг або обґрунтованих мотивів відмови від їх підписання не надавав, про що свідчить примітка директора ТОВ «УБМ-ГРУП» від 20.07.2022 на примірниках акта та довідки, засвідчена його підписом і скріплена печаткою юридичної особи.

Оскільки відповідач у добровільному порядку не виконав взяті на себе договірні зобов`язання щодо оплати наданих послуг по виконанню будівельно-монтажних робіт, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 172800,00 грн основного боргу, 36816,99 грн інфляційних втрат, 3863,15 грн 3% річних, 52455,45 грн пені та 34560,00 грн штрафу.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Частинами 1 та 2 ст.509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто.

За ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 ст.853 ЦК України передбачає, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

За змістом ч.4 ст.882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

З огляду на наведені норми та положення п.5.2 договору, обов`язок отримати первинні документи та прийняти виконані роботи, а у випадку наявності зауважень до первинних документів або наданих послуг заявити про них покладений саме на замовника (відповідача).

Відтак суд вважає безпідставними доводи представника відповідача про те, що позивач мав забезпечити отримання відповідачем первинних документів, а не лише їх надсилання. Відповідно, суд погоджується з позицією позивача про те, що направлення поштової кореспонденції на дійсну юридичну адресу відповідача є достатнім для того щоб вважати, що відповідач отримав первинні документи, оскільки отримання кореспонденції відповідачем перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку - позивача, та відповідно до пункту 94 Правил є прямим обов`язком відповідача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), постанови Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-6, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19).

Пунктом 94 Правил надання послуг поштового зв`язку, визначених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, передбачено, що порядок доставки поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичних друкованих видань юридичним особам узгоджується оператором поштового зв`язку разом з юридичною особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення. Відтак повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу - відповідача.

Враховуючи те, що відповідач жодних письмових зауважень щодо первинних документів або якості, обсягу та вартості наданих у лютому 2022 року послуг не надав, останні вважаються такими, що надані позивачем належним чином, прийняті відповідачем без зауважень та підлягають оплаті, відповідно до п.5.4 договору, на суму 172800,00 грн.

В силу вимог ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, за ст.629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

З приводу посилань відповідача на непередання позивачем змінних рапортів за лютий 2022 року та їх непогодження обома сторонами, суд враховує таке.

З огляду на збройну агресію російської федерації проти України, яка розпочалась 24.02.2022, суд вважає переконливими пояснення позивача про неможливість надання рапорту про роботу баштового крану у період з 01 по 23 лютого 2023 року у зв`язку з тим, що останній залишався в побутовому (виробничому) приміщенні безпосередньо на будівельному об`єкті, а з 24.02.2022 позивач не мав доступу до будівельного об`єкта.

При цьому, як уже зазначалось, відповідач не висловив жодних зауважень щодо первинних документів (акта приймання виконаних будівельних робіт №203 від 28.02.2022 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат №203 від 28.02.2022) після їх направлення позивачем.

Водночас суд враховує положення п.2.5 договору, з яких слідує, що замовник зобов`язаний забезпечити мінімальну завантаженість роботи баштового крану з розрахунку 26 календарних днів на місяць по 12 машино-годин за один робочий день або 312 машино-годин на місяць; у разі невиконання цієї умови оплатити роботу баштового крану з розрахунку 312 машино-годин або 224640,00 грн за один місяць (312 машино-годин х на 720,00 грн, ціна 1 машино-години = 224604,00 грн). Відповідно, за період з 01 по 23 лютого 2022 року відповідач мав забезпечити баштовий кран роботою в кількості 20 календарних днів по 12 машино-годин або 240 машино-годин, а у разі невиконання даної умови відповідач зобов`язаний у будь-якому випадку сплатити на користь позивача 172800,00 грн (240 машино-годин х 720,00 грн, ціна 1 машино-години = 172800,00 грн).

Отже, оскільки позивач свої договірні зобов`язання щодо надання послуг по виконанню будівельно-монтажних робіт виконав, у відповідача виник кореспондуючий обов`язок оплатити їх.

Однак відповідач, всупереч умовам п.п.5.3, 5.4 договору, не надав доказів оплати заборгованості за лютий 2022 року в сумі 172800,00грн у погоджені строки.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 172800,00 грн за надані у лютому 2022 року послуги по роботі баштового крану є обґрунтованими, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства і підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 52455,45 грн пені та 34560,00 грн штрафу суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст.218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями, згідно з ч.1 ст.230 ГК України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч.4 ст.231 ГК України.

При цьому щодо порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, передбаченою ст.627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст.61 Конституції України, оскільки згідно зі ст.549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст.230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (правова позиція викладена у постановах КГС у складі Верховного суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17 та від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №910/12876/19).

Договором №26/21 від 01.10.2021 передбачено господарсько-правову відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати неустойки - пені та штрафу (п.6.2 та п.6.5).

Перевіривши розрахунок пені за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ІПС «LIGA 360» та штрафу, суд дійшов висновку про його правильність.

Поряд із цим суд враховує заяву відповідача про зменшення штрафних санкцій.

Згідно з приписами ст.233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам (наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків), поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків), незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №910/11733/18).

У рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 у справі №7-рп/2013 зазначено, що наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Обґрунтовуючи заяву про зменшення штрафних санкцій від 23.03.2023, відповідач вказав на зупинення господарської діяльності підприємства у зв`язку з військовою агресією рф проти України; призупинення дії трудового договору з усіма працівниками; відсутність коштів на поточних рахунках відповідача; відсутність обґрунтувань позивача щодо завдання йому збитків та відсутність заборгованості відповідача перед позивачем за весь час дії договору.

На підтвердження викладеного відповідач надав копії наказу №11 від 24.02.2022 «Про призупинення господарської діяльності підприємства у зв`язку з військовою агресією проти України», наказу №140/с від 21.03.2022 «Про призупинення дії трудового договору з працівниками» з додатком «Список працівників ТОВ «ДБК «ФУНДАМЕНТ», а також копії довідок АКБ "Індустріалбанк" від 05.09.2022 №14.04.01-25-16.7 та АТ "Асвіо Банк" від 05.09.2022 вих.№1637 про відсутність коштів на поточних рахунках відповідача (а.с.71 на звороті - 79).

У свою чергу позивач не обґрунтував завдання йому збитків порушенням договірного зобов`язання відповідачем.

Отже при вирішенні питання про можливість зменшення пені суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін з метою дотримання балансу інтересів сторін та з урахуванням засад справедливості, добросовісності та розумності як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права.

Поряд із цим суд зазначає, що чинним законодавством не врегульовано розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій.

Таким чином з метою дотримання принципів розумності, справедливості та пропорційності суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені та штрафу до 50%, а саме до 26227,73 грн пені та до 17280,00 грн штрафу.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 36816,99 грн інфляційних втрат та 3863,15 грн 3% річних суд враховує таке.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

Відтак, за розрахунком суду, здійсненим за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ІПС «LIGA 360», сума 3% річних за період з 11.03.2022 по 07.12.2022 становить 3863,15 грн, як і заявлено позивачем, а сума інфляційних втрат за вказаний період складає 38284,31 грн, тобто у більшому розмірі, ніж заявлено. Враховуючи положення ч.1 ст.14 та ч.2 ст.237 ГПК України, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення 3863,15 грн 3% річних та інфляційних втрат у заявленій ним сумі - 36816,99 грн.

Відповідно до приписів ч.3 ст.13 та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ст.ст.76, 77, 86 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Станом на дату розгляду справи відповідач не надав суду доказів проведення розрахунку з позивачем.

Враховуючи викладене, в повній мірі дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку задовольнити позов частково, стягнути з відповідача на користь позивача 172800,00 грн основного боргу, 36816,99 грн інфляційних втрат, 3863,15 грн 3% річних, 26227,73 грн пені та 17280,00 грн штрафу.

Щодо розподілу судових витрат.

Судовий збір, в порядку ст.129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зменшити розмір пені до 26227,73 грн.

3. Зменшити розмір штрафу до 17280,00 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент" (вул.Соборна, буд.57, кім.18, с.Пиріжки, Малинський р-н, Житомирська обл., 11641, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-ГРУП" (вул.Лебединська, буд. 2 літера А, м.Київ, 04209, ) 172800,00 грн основного боргу, 36816,99 грн інфляційних втрат, 3863,15 грн 3% річних, 26227,73 грн пені, 17280,00 грн штрафу та 4507,43 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.04.23

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - позивачу (рек.) + ;

3 - відповідачу (рек.) + .