ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"05" квітня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/1066/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.,

розглядаючи справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест"

про стягнення 11901,75 грн (з урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог від 19.01.2023 та від 04.04.2023)

Присутні:

від позивача: не прибув;

від відповідача: Павицький В.О. - довіреність №687 від 02.12.2022,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" 1379377,14 грн заборгованості за спожиту електричну енергію та судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором №12-0517 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Ухвалою від 22.11.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 19.12.2022.

В судовому засіданні 19.12.2022 оголошувалася перерва до 10.01.2023.

Ухвалою від 10.01.2023 суд відмовив у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" №13 від 10.01.2023 про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Малинської міської ради, продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 15.02.2023.

19.01.2023 до суду від представника позивача надійшла заява №05 від 19.01.2023 про зменшення розміру позовних вимог до 1271377,14 грн, у зв`язку із добровільною сплатою частини заборгованості (а.с. 93-94).

13.02.2023 через систему електронний суд від представника відповідача надійшла заява від 10.02.2023, в якій останній зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення 1379377,14грн заборгованості за спожиту електричну енергію, а також 20690,66грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00грн визнає у повному обсязі. Крім того просить розстрочити виконання судового рішення на один рік (а.с. 97-99).

У зв`язку з перебуванням судді Вельмакіної Т.М. на лікарняному, справа №906/1066/22, призначена на 15.02.2023 о 12:00, в судове засідання не вносилась.

Ухвалою від 06.03.2023 продовжено строк підготовчого провадження на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, призначено підготовче засідання на 21.03.2023.

Згідно ухвали від 21.03.2023, враховуючи клопотання представника відповідача, суд залишив заяву від 10.02.2023 про визнання позову та розстрочення виконання судового рішення без розгляду, продовжив строк підготовчого провадження на підставі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 - до 05.04.2023 та відклав підготовче засідання на 05.04.2023.

04.04.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (а.с. 138-140), згідно якої зсилаючись на п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, останній просить суд зменшити розмір позовних вимог на суму 1367475,39 грн, яка була сплачена відповідачем до підготовчого засідання та закрити провадження у справі в цій частині. Також просить суд стягнути з відповідача 11901,75 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 30000,00 грн витрат на правничу допомогу та 20690,66 грн витрат на оплату судового збору, підготовче засідання 05.04.2023 просить провести без його участі.

05.04.2023 позивач надіслав заяву, згідно якої позивач вказав, що додатково до заяви від 04.04.2023 повідомляє про перерахування відповідачем коштів у сумі 12000,00 грн, якими погашено заявлену до стягнення заборгованість (з урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог від 19.01.2023 та від 04.04.2023). За вказаного, позивач просить припинити провадження в частині стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію та стягнути з останнього витрати на правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн і витрати на оплату судового збору в сумі 20690,66 грн (а.с. 165-167).

У підготовчому засіданні представник відповідача підтвердив сплату боргу у повному обсязі та просив зменшити заявлені до стягнення витрати на надання професійної правничої допомоги до 15000,00 грн. Наголосив, що заявлена сума є неспівмірною зі складністю та обсягом виконаної адвокатом роботи, оскільки позов є типовим у даних правовідносинах, більшість підготовчих засідань відбулися без участі представника позивача.

Розглядаючи заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог від 19.01.2023 та від 04.04.2023, суд враховує, що згідно з п.2 ч.2 ст.46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що зменшення розміру позовних вимог не суперечить чинному законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, суд дійшов висновку про прийняття до розгляду заяв про зменшення розміру позовних вимог від 19.01.2023 і від 04.04.2023 та про подальший розгляд справи з урахуванням зазначених заяв, згідно яких позивач просить стягнути 11901,75грн заборгованості.

Водночас суд враховує, що згідно заяви від 05.04.2023 позивач просить закрити провадження у справі у зв`язку із повним погашенням заборгованості, що підтверджується платіжною інструкцією №722b36е814 від 05.04.2023 (а.с.167) на суму 12000,00 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі з підстав відсутності предмета спору, якщо наявними в матеріалах справи доказами підтверджується відсутність предмета спору, зокрема, у випадку припинення його існування (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що провадження у даній справі щодо стягнення 11901,75грн заборгованості (з урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог від 19.01.2023 та від 04.04.2023) підлягає закриттю, з огляду на те, що відповідач сплатив суму заборгованості після звернення позивача за захистом його порушеного права до суду у повному обсязі.

Частиною 4 ст.231 ГПК України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 1, 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі з м е н ш е н н я розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; з а к р и т т я (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За вказаного, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 20690,66 грн підлягає поверненню позивачу за його клопотанням за ухвалою суду.

Щодо заявлених до стягнення витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 30000,00 грн, суд враховує наступне.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.16 ГПК України).

Відповідно до ч.3 ст.123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

У матеріалах справи міститься копія Ордеру на надання правничої (правової) допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю Житомирська обласна енергопостачальна компанія адвокатом Приведьоном Віталієм Миколайовичем у Господарському суді Житомирської області, на підставі договору про надання правової допомоги №1 від 06.05.2019 (а.с. 46), а також свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 23.02.2015 (а.с. 47).

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Положеннями п.3 ч.1 ст.3, ст.6 ЦК України закріплено принцип свободи договору.

У матеріалах справи міститься копія Договору №1 про надання правничої допомоги, укладений 06.05.2019 адвокатом Приведьоном Віталієм Миколайовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (далі - Договір (а.с. 42-43)), за п.1.1 якого, предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правничої допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.

У п.п.4.1, 4.2 Договору передбачено, що на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правничих послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару. Гонорар адвоката та компенсація витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору.

10.11.2022 сторонами укладено додаткову угоду №41 (а.с.44), згідно якої сторони домовилися про умови надання адвокатом клієнту наступної професійної правничої допомоги: аналіз законодавства, судової практики, підготовка та надання документів, збирання та оформлення доказів, прийняття участі в засіданнях суду, як представника Клієнта, по справі за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малиненергоінвест" про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 1379377,17 грн. Вартість вказаних послуг складає 30000,00 грн.

Вказано, що даний гонорар підлягає сплаті після набрання законної сили рішенням суду, ухвали суду про залишення позову без розгляду або закриття провадження у справі.

На підтвердження наданих адвокатом послуг до матеріалів справи додано детальний опис та розрахунок наданих послуг (робіт) від 14.11.2022 (а.с.45), згідно якого адвокатом надано послуги вартістю 30000,00 грн, а саме: аналіз чинного законодавства України та дослідження судової практики застосування відповідних прав з метою забезпечення законних інтересів, яка зазначена в позовній заяві, та прав Клієнта, пов`язаних із застосуванням законодавства; збір доказів; підготовка та оформлення зібраних доказів для надання до суду; підготовка позовної заяви; прийняття участі в засіданнях суду (у випадку необхідності).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Відповідно до ч.1 ст.15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

У ч. 2. ст. 126 ГПК України зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.5 ст.129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого також положеннями частини 6статті 129 ГПК України, за якою якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч.6 ст.126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд враховує, що у підготовчому засіданні представник відповідача підтвердив сплату боргу у повному обсязі та просив зменшити заявлені до стягнення витрати на надання професійної правничої допомоги до 15000,00 грн, вказуючи на їх неспівмірність зі складністю та обсягом виконаної адвокатом роботи, оскільки позов є типовим у даних правовідносинах, при цьому більшість підготовчих засідань відбулися без участі представника позивача.

Отже, враховуючи вищевикладене та усне клопотання представника відповідача, а також, характер і рівень складності справи (аналогічність типовим справам), кількість та тривалість судових засідань за участю представника позивача, здійснення повного погашення відповідачем суми основного боргу під час підготовчого провадження, з огляду на принцип співмірності розміру адвокатських послуг, взявши до уваги відсутність деталізації щодо часу, витраченого на кожен вид робіт і послуг, наданих адвокатом позивачу, суд дійшов висновку про покладення на відповідача судових витрат на професійну правову допомогу в сумі 15000,00 грн.

Оскільки, після виходу з нарадчої кімнати, представники сторін на оголошення ухвали суду не прибули, при її постановленні суд враховує постанови Верховного Суду від 05.09.2022 року у справі № 1519/2-5034/11 та №761/38266/14 від 30.09.2022.

Керуючись ст.ст. 123, 130, 231, 232, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти до розгляду заяви про зменшення розміру позовних вимог від 19.01.2023 та від 04.04.2023.

2. Закрити провадження у справі в частині стягнення 11901,75 грн заборгованості за спожиту електричну енергію.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" (11601, Житомирська обл., м. Малин, вул. Українських Повстанців, буд. 25-А, ід. код 37555721) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (10003, Житомирська обл., м. Житомир, майдан Перемоги, буд. 10, ід. код 42095943) - 15000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Ухвалу підписано 06.04.2023

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - у справу;

2,3 - сторонам (рек.)