ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2023 Справа № 917/1719/22

м.Полтава

за позовною заявою Селянсько-фермерського господарства "Озера" Лишко Сергія Савовича, вул.Миру, 12, с.Іванівка, Семенівський район, Полтавська область,38260

до 1. Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області, вул.Позена, 1/2, с.Оболонь, Кременчуцький район, Полтавська область, 38230

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроземлересурс", вул.Шкільна,1, село Цибульківка, Царичанський район, Дніпропетровська область, 51032

3. Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, вул.Уютна,23, м.Полтава, 36000

про визнання права постійного користування на земельну ділянку, скасування рішення, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації земельних ділянок

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: Селянсько-фермерське господарство "Озера" Лишко Сергія Савовича звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроземлересурс", Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в якому просить суд

1. Визнати за Селянським (фермерським) господарством «ОЗЕРА» Лишко Сергія Савовича (, місце знаходження: 38260, Полтавська область, Семенівський район, село Іванівна) право постійного користування на земельну ділянку загальною площею 46,7000 га., розташовану за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, Оболонська сільська рада (бувша Іванівська сільська рада) за межами населених пунктів, яка була передана ОСОБА_1 з метою створення селянського (фермерського) господарства на підставі Державного акта Б N9052633 в межах наступних поворотних точок:

№ п/пXY
15 480 289.1764 322 954.402
25 480 298.7494 323 024.930
35 480 305.6474 323 075.754
45 480 345.7234 323 371.027
55 480 359.5804 323 473.124
65 480 380.8534 323 629.866
75 479 663.3744 323 701.501
85 479 466.4424 323 703.269
95 479 456.0744 323 713.908
105 479 473.4244 323 799.595
115 479 430.8664 323 907.810
125 479 380.7494 323 879.811
135 479 405.0904 323 777.650
145 479 401.5734 323 718.596
155 479 361.7234 323 689.475
165 479 364.6084 323 659.182
175 479 443.3624 323 640.609
185 479 407.6504 323 558.740
195 479 562.8804 323 619.004
205 479 545.5354 323 589.417
215 479 429.6234 323 391.690
225 479 829.5144 323 193.755
235 479 842.1184 323 192.082
15 480 289.1764 322 954.402

2. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 53012042 від 08.07.2020 року та припинити право власності номер 37211902 на земельну ділянку площею 42 га, кадастровий номер :00:002:0280, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за Оболонською сільською радою Семенівського району Полтавської області, ().

3. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 41861103 від 02.07.2018 року та припинити право власності номер 26857495 на земельну ділянку площею 5,6914 га, кадастровий номер :00:002:0259, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за Оболонською сільською радою Семенівського району Полтавської області, ().

4. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45438944 від 08.02.2019 року та припинити право оренди номер 30211674 земельної ділянки за кадастровим номером: :00:002:0259 площею 5,6914 га., яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Агроземлересурс» (адреса: вул. Шкільна, будинок 1; село Цибульківка; Царичанський район; Дніпропетровська область; 51032; );

5. Визнати недійсним договір оренди землі від б/н від 29.01.2019 року укладений між Оболонською сільською радою () та Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроземлересурс» () щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0259 загальною площею 5,6914 га, яка розташована в адміністративних межах Оболонської сільської ради; скасувавши державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 30211674 від 04.02.2019;

6. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0280 площею 42,00 га, розташованої на території Оболонської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, Зобов`язавши Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області виключити з Державного земельного кадастру запис щодо державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0280 площею 42,00 га, розташованої на території Оболонської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

7. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0259 площею 5,6914 га, розташованої на території Оболонської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, Зобов`язавши Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області виключити з Державного земельного кадастру запис щодо державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0259 площею 5,6914 га, розташованої на території Оболонської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 128.12.2022 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 07.02.2023.

16.01.2023 за вхід. №448 від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшов відзив на позов. Відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

07.02.2023 за вхід. №1525 від Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області надійшла заява, в якій відповідач просить розгляд справи здійснювати без участі представника та повідомляє, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

10.02.2023 за вхід. №1807 від Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області надійшли пояснення з повідомленням про неможливість надати договір оренди землі від 29.01.2019, оскільки він вилучений Лубенською місцевою прокуратурою.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 14.03.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 21.03.2023.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив наступні обставини:

Рішенням від 16 лютого 1993 року "Про надання земель громадянам для ведення селянських/фермерських/ господарств" Семенівська районна Рада народних депутатів вирішила надати громадянам земельні ділянки із земель запасу для ведення селянських/фермерських/ господарств.

Відповідно до архівного витягу від 11.12.2020 року за № 01-35/98-1 в додатку до рішення сесії районної ради Семенівського району Полтавської області від 16 лютого 1993 року «Про надання земель громадянам для ведення селянського (фермерського) господарства» ОСОБА_1 надано земельну ділянку - загальною площею 40 га.

Відповідно до Державно акту на право користування земельною ділянкою Б № 052633 від 1993 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за №17, надано у безоплатне і безстрокове користування ОСОБА_1 для ведення селянського (фермерського) господарства земельну ділянку площею 46,7 га.

Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серія А01 за № 361520 Селянське (фермерське) господарство «ОЗЕРА» ОСОБА_1 було зареєстровано 20.02.1993 року. Головою господарства з 20.02.1993 по 22.03 2016 року був призначений ОСОБА_1 . З 22.03.2016 року Головою господарства було призначено його внука ОСОБА_2 , який і на даний момент обіймає дану посаду Голови Селянсько (фермерського) господарства.

Селянське (фермерське) господарство «ОЗЕРА» ОСОБА_1 з 01.01.2016 року згідно Витягу з реєстру платників єдиного податку за №2622 перебуває на спрощеній системі оподаткування, а саме 3 група, ставка у відсотках до доходу -5.

Відповідно до Довідки Державної податкової служби № 772/16-31-13-09-02 від 22.12.2022 року, станом на 22.12.2022 рік Селянське (фермерське) господарство «ОЗЕРА» ОСОБА_1 не має податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску, іншої заборгованості (у тому числі розстроченої, відстроченої, реструкторизованої, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 .

Для врегулювання питання спадкування майна яке залишилося після смерті ОСОБА_1 , через невизначеність в правовому статусі спірної земельної ділянки, а саме чи це право довічного успадкованого володіння, чи право постійного користування, спадкоємцем - сином ОСОБА_3 було подано позов до Семенівського районного суду Полтавської області про визнання права довічного успадкованого володіння земельною ділянкою.

13 квітня 2021 року рішенням Семенівського районного суду Полтавської області по справі №547/787/20 у задоволенні позову відмовлено. Мотивами відмови суд зазначив: «Суд наголошує, що текстова (основна) частина акту Б №052633 з площею і призначенням землі не вказує на довічне успадковане володіння земельною ділянкою, а вказує саме на «закріплення в безстрокове і безоплатне користування» землі, тобто на інший вид права щодо земельної ділянки.»

21 липня 2021 року Полтавський апеляційний суд у Постанові по справі №547/787/20 зазначив: «Проаналізувавши зміст вказаного Державного акту, із якого слідує, що ОСОБА_1 виділяється земельна ділянка в безстрокове і безоплатне користування площею 46,7 га., та, встановивши, що рішення про виділення земельної ділянки ОСОБА_1 приймалося Семенівською районною радою народних депутатів у 1993 році (коли законодавство (Земельний кодекс України в редакції від 13.03.1992 року (який набрав чинності з 16 травня 1992 року) не передбачало такої форми, як довічне успадковане володіння, місцевий суд вірно зробив висновки про те, що ця земельна ділянка була виділена спадкодавцю, ОСОБА_1 , в постійне користування.

28 жовтня 2021 року Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області по справі №547/596/21: Визнано за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , одноособове право засновника селянського (фермерського) господарства «Озера» / ОСОБА_4 , державну реєстрацію якого проведено 20.02.1993 року, номер запису 0000368, ідентифікаційний код юридичної особи 13962388, юридична адреса: с.Іванівка, Семенівський район, Полтавська область, 38260.

22 листопада 2022 року рішенням Засновника господарства ОСОБА_3 , затверджено Статут С(Ф)Г «ОЗЕРА» ОСОБА_5 , в новій редакції. Відповідно до пункту 8.1. Статуту: Землі Господарства можуть складатися із:

- земельної ділянки, що належить на праві власності або на праві постійного користування Господарству як юридичній особі;

- земельних ділянок, що належать Засновникам господарства та Членам господарства на праві приватної власності чи праві користування;

- земельних ділянок інших фізичних чи юридичних осіб, які використовуються Господарством згідно з відповідними договорами, укладеними відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 8.2.1. Статуту С(Ф)Г «ОЗЕРА» на праві постійного користування належить земельна ділянка площею 46,7 га, на території Оболонської сільської ради, Кременчуцького району, Полтавської області. Земельна ділянка надана засновнику С(Ф)Г «ОЗЕРА» ОСОБА_1 на підставі Рішення Семенівської районної Ради народних депутатів від 16 лютого 1993 року, Державного акту Б №052633 від 1993 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею за №17.

Починаючи з 1993 року С(Ф)Г «ОЗЕРА» ОСОБА_1 використовує зазначену вище земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур, що підтверджується щорічними звітами до органів державної статистики Полтавської області за формами державних статистичних спостережень №4-сг (річна) «Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур» під урожай, 29-сг (річна) «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду».

Листом від 17.08.2021 року за № 55/39-21 Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області зазначило, що Державний акт на право користування землею Серія Б №052633 від 1993 року оформлено та зареєстровано відповідно до чинного на той час законодавства. Інформації щодо рішень органів державної влади про припинення користування земельною ділянкою площею 46,7 га у Відділу відсутня.

На адвокатський запит Оболонська сільська рада надала відповідь від 18.08.2021 року за №965, що рішення щодо припинення права користування земельною ділянкою ОСОБА_1 , площею 46,7 га, Державний акт на право постійного користування землею серії Б №052633 від 1993 року - не приймалося.

31 серпня 2021 року адвокат Пироженко О.М., в інтересах С(Ф) Г «ОЗЕРА» ОСОБА_1 , звернувся до ФОП Сторчак Н.Б. з метою виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) для ведення фермерського господарства, що було надано в безстрокове користування ОСОБА_1 (померлому) згідно Державного акту на право безстрокового користування землею Серія Б №052633 від 1993 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право користування землею за № 17 загальною площею 46,7 га, а саме: рілля - 39,7 га; сіножатей - 5,0 га; боліт-2,0 га., розташованої за межами сіл Оболонської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

В ході підготовчих робіт були встановлені межі земельної ділянки з послідуючим погодженням з сільською (селищною) радою, суміжними землевласниками та землекористувачами. Під час польових обстежень встановлено, що межі та довжини ліній земельної ділянки змінились не суттєво. Також було встановлено перетин даної земельної ділянки з земельною ділянкою комунальної власності кадастровий номер :00:002:0280 на площі 39,7263 га, та перетин з земельною ділянкою комунальної власності кадастровий номер :00:002:0259 на площі 3,6105 га. Площа земельної ділянки не змінилась, Обтяження (обмеження) щодо використання земельної ділянки згідно цільового призначення відсутні. Сервітути на земельну ділянку не накладено.

Уточнена площа земельної ділянки вирахувана по результатам польових робіт становить 46,7000га., а саме: ріллі-39,7000га., сіножатей- 5,0000 га.; боліт- 2,0000га., та визначено наступні координати поворотних точок:

№ п/пXУ
15 480 289.1764 322 954.402
25 480 298.7494 323 024.930
35 480 305.6474 323 075.754
45 480 345.7234 323 371.027
55 480 359.5804 323 473.124
65 480 380.8534 323 629.866
75 479 663.3744 323 701.501
85 479 466.4424 323 703.269
95 479 456.0744 323 713.908
105 479 473.4244 323 799.595
115 479 430.8664 323 907.810
125 479 380.7494 323 879.811
135 479 405.0904 323 777.650
145 479 401.5734 323 718.596
155 479 361.7234 323 689.475
165 479 364.6084 323 659.182
175 479 443.3624 323 640.609
185 479 407.6504 323 558.740
195 479 562.8804 323 619.004
205 479 545.5354 323 589.417
215 479 429.6234 323 391.690
225 479 829.5144 323 193.755
235 479 842.1184 323 192.082
245 480 289.1764 322 954.402

Земельна ділянка, яка перетинається зі спірною ділянкою, кадастровий номер :00:002:0280 площею 42 га з цільовим призначенням- 16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) є землями сільськогосподарського призначення, форма власності - комунальна. Технічна документація на земельну ділянку виготовлена 05.06.2020 року. Відповідальна особа - інженер землевпорядник ФОП Довбня Мар`яна Миколаївна. Дана земельна ділянка є сформованою.

Земельна ділянка, яка перетинається зі спірною ділянкою, кадастровий номер :00:002:0259 площею 5,6914 га з цільовим призначенням - 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського призначення є землями сільськогосподарського призначення, форма власності - комунальна. Технічна документація на земельну ділянку виготовлена 22.01.2018 р. Відповідальна особа - інженер землевпорядник ФОП Голуб Сергій Володимирович. Дана земельна ділянка е сформованою.

Право оренди на земельну ділянку кадастровий номер :00:002:0259 загальною площею 5,6914 га. зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроземлересурс».

За результатами земельно-технічної експертизи №67 від 04.10.2021 проведеною експертом Авдеєвою Н.М. встановлено наявність порушення меж та накладання земельних ділянок з кадастровими номерами :00:002:0280 та :00:002:0259 відповідно до правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка обліковується за ОСОБА_1 (померлим).

Факт перетину (накладення) земельної ділянки, що перебуває на праві користування землею на підставі Державного акту Б №052633 від 1993 із сформованою земельною ділянкою :00:002:0280 з цільовим призначенням: Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) площею 42 га встановлено ФОП Сторчак Н.Б. Площа накладення (співпадіння) складає 39,7263 га, що складає 85,06%.

Факт перетину (накладення) земельної ділянки, що перебуває на праві користування землею на підставі Державного акту Б №052633 від 1993 із сформованою земельною ділянкою :00:002:0259 площею 5,6914 га з цільовим призначення: для ведення товарного сільськогосподарського призначення встановлено ФОП Сторчак Н.Б. Площа накладення (співпадіння) складає 3,6105 га, що складає 7,73%.

Отже, дві земельні ділянки накладаються на земельну ділянку, яку було надано у безстрокове користування ОСОБА_1 згідно Державного акту Б №052633 від 1993р., а саме: земельна ділянка (кадастровий номер :00:002:0280) - 85,06 % накладення, та земельна ділянка (кадастровий номер :00:002:0259) - 7,73 % накладення.

З метою досудового врегулювання спірного питання адвокатом Пироженком Олександром Миколайовичем 11 листопада 2022 року було направлено на адресу ГУ Держгеокадастру у Полтавській області Заяву про виправлення помилок у Державному земельному кадастрі, щодо накладення меж земельних ділянок. Станом на 13.12.2022 року відповіді не отримано.

Позивач зазначає, що крім того право постійного користування земельною ділянкою СФГ «Озера» ОСОБА_1 , не визнається фізичними особами, які мають намір за рахунок спірної земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0280, площею 42 га, отримати безкоштовно у власність земельні ділянки, відповідно до статті 121 Земельного кодексу України, в межах безоплатної приватизації землі.

Позивач вказує на те, що під час здійснення інвентаризації земель Оболонська сільська рада та Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не здійснили належний контроль за здійсненням заходів з інвентаризації земель, що призвело до формування земельної ділянки (кадастровий номер :00:002:0280) площею 42 га та земельної ділянки (кадастровий номер :00:002:0259) площею 5,6914 га, які накладають на земельну ділянку надану ОСОБА_1 згідно Державного акту Б № 052633 від 1993 року.

У зв`язку з накладенням на земельну ділянку, що перебуває у постійному користуванні С(Ф)Г «ОЗЕРА» на підставі Державного акту Б№052633 від 1993р, відбулося невизнання та позбавлення права постійного користування земельною ділянкою у спосіб не передбачений законом.

Проаналізувавши обставини справи та надаючи їм правову оцінку, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням селянських (фермерських) господарств регулюються, Земельним Кодексом України у відповідних редакціях (1990 р. та 2001 р.), Законом України "Про селянське (фермерське) господарство", Законом України "Про фермерське господарство" та іншими нормативно-правовими актами України.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» (в редакції, чинній на час створення позивача) визначено, що селянське (фермерське) господарство (далі - СФГ) є формою підприємництва громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією.

Статтею 9 Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» було передбачено, що після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування або укладання договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи.

Частиною четвертою ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» також встановлено, що фермерське господарство (далі - ФГ) є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи.

Отже, Закон України «Про селянське (фермерське) господарство» та Закон України «Про фермерське господарство» передбачають можливість створення СФГ (ФГ) як юридичної особи, тобто особи з окремою правосуб`єктністю.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" (у редакції, чинній на дату створення позивача) членами селянського (фермерського) господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 16-річного віку, та інші родичі, які об`єдналися для роботи в цьому господарстві. Членами селянського (фермерського) господарства не можуть бути особи, в тому числі родичі, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом, угодою). Селянське (фермерське) господарство може бути створено однією особою. Головою селянського (фермерського) господарства є його засновник або особа, яка є його правонаступником.

При цьому державний акт на право приватної власності на землю або Державний акт на право постійного користування землею видавався на ім`я фермера - фізичної особи, зазвичай, голови селянського (фермерського) господарства.

Виходячи з викладеного, а також зі змісту ст. ст. 7, 23, 51 ЗК України (в редакції, чинній на час створення СФГ «ОЗЕРА») вбачається, що на момент надання земельної ділянки Лишко С.С.., земельна ділянка на праві постійного землекористування для ведення СФГ надавалась не як громадянину України, а як спеціальному суб`єктові - голові створюваного селянського (фермерського) господарства (правовий висновок Великої палати Верховного Суду від 23.06.2020 р. у справі № 922/989/18).

Землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для потреб сільського господарства або призначені для цих цілей (ст. 47 ЗК України 1990 року).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 5 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" (у редакції, чинній на дату створення позивача), громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування, в тому числі в оренду, подають до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, підписану головою створюваного селянського (фермерського) господарства. Рішення щодо передачі і надання земельних ділянок громадянам для ведення селянського (фермерського) господарства відповідні Ради народних депутатів приймають на найближчій сесії.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ст. 47 ЗК України 1990 року, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 16 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" (у редакції, чинній на дату створення позивача) у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, можуть бути земля, жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, птиця, бджолосім`ї, посіви та посадки сільськогосподарських культур і насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція і доходи від її реалізації, транспортні засоби, кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення для ведення селянського (фермерського) господарства і заняття підсобними промислами. Майно цих осіб належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не передбачено угодою між ними.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" (у редакції, чинній на дату створення позивача), володіння, користування та розпорядження майном здійснювалося членами селянського (фермерського) господарства за взаємною домовленістю.

Відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно- це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

За змістом статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до частини 1 статті 22 Земельного кодексу України, в редакції від 19.12.1990 р., чинній на момент видачі Державного акту від 1993 року Б№ 052633, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2005 від 22.09.2005, визнано неконституційним пункт б Прикінцевих положень Земельного кодексу України від 25.10.2001, а тому право постійного користування земельною ділянкою є безстроковим і відсутній обов`язок здійснювати переоформлення зазначеного Державного акту.

Згідно з частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважається сформованим незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Відповідно до частини 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цього Закону, є дійсними (дата набрання чинності Закону - 01.01.2013р.).

Згідно пункту 13 статті 186 Земельного кодексу України технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель погоджується територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, і затверджується замовником технічної документації.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачено, що Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру.

Підстави та порядок скасування державної реєстрації земельної ділянки визначено Законом України «Про Державний земельний кадастр» та Порядком ведення Державного земельного кадастру, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Державний кадастровий реєстратор здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей: перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Держаного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення) (частини 6,8 статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 за № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» (далі - Порядок №1051) передбачено, що відомості про об`єкти Державного земельного кадастру вносяться до Держаного земельного кадастру державними кадастровими реєстраторами.

Пунктом 70 Порядку №1051 визначено, що державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку №1051, перевіряє:

1. Повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

2. Наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

3. Придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

За результатами перевірки поданих документів, державний реєстратор може прийняти рішення про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, або відмову у вчиненні таких дій.

Також, пунктом 4 частини 6 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати іншої земельної ділянки або її частини.

Частиною 10 статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:

1. Поділу чи об`єднання земельних ділянок;

2. Якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника;

3. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Отже, у разі знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати (в даному випадку це: земельна ділянка :00:002:0280 площею 42га. та земельна ділянка :00:002:0259 площею 5,6914 га), іншої земельної ділянки або її частини державний кадастровий реєстратор повинен був відмовити у проведенні державної реєстрації.

Проте у даному випадку цього здійснено не було, що призвело до реєстрації двох земельних ділянок, з присвоєнням їм кадастрових номерів, у межах яких знаходиться інша земельна ділянка, на яку був виданий Державний акт Б №052633 від 1993 ОСОБА_1 на право постійного користування землею, що зареєстрований у встановленому законом порядку.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 року у справі № 922/989/18 (п. 61,66 - 69) зроблено висновок, що у разі смерті громадянина - засновника селянського (фермерського) господарства відповідні правомочності та юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки, яка була надана засновнику для ведення фермерського господарства, зберігаються за цією юридичною особою до часу припинення діяльності фермерського господарства у встановленому порядку.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у справі №906/392/18 (постанова від 05.11.2019) зазначила, що право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених у статті 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним.

Частиною 1 статті 92 Земельного кодексу України встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 року № 449 «Про затвердження форм держаного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою» встановлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні лише у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб./

У пункті 2.8 постанови Пленуму ВГСУ від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» вказано, що дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого право поза межами підстав, визначених у статті 141 Земельного кодексу України, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою. Господарські суди повинні мати на увазі, що відповідно до частини другої статті 149 Земельного кодексу України вилучення земельних ділянок здійснюється за згодою землекористувачів у випадках, передбачених законом, на компенсаційних засадах з визначенням повноважень органів які здійснюють таке вилучення, та обмежень, встановлених статтею 151 Земельного кодексу України.

С(Ф)Г «ОЗЕРА» із заявою про добровільну відмову від земельної ділянки не зверталося та Державний акт Б№052633 від 1993 року на право безстрокового користування землею не повертало.

У справі "Рисовський проти України" від 20 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини наголосив, що одноосібний власник може вважати себе потерпілим від втручання в його особисті права за ст. 1 Першого протоколу в результаті дій, спрямованих проти нього.

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що позивача не було позбавлено належного йому Державного акта на право користування землею, а отже невизнання факту належності йому спірної земельної ділянки є фактично "позбавленням" його власності у розумінні статті 1 Першого протоколу та ця дія, фактично анулює юридичну підставу, на якій виникло первісне право користування на землю, що становить втручання в зазначене право. У будь-якому випадку, в контексті цієї справи застосовуються ті самі принципи, незалежно від того, чи становило відповідне втручання "позбавлення власності", чи ні. Зокрема, цей захід повинен бути законним і спрямованим на досягнення справедливого балансу між інтересами суспільства та інтересами землекористувача (див., серед багатьох інших джерел, зазначене вище рішення у справі "Стреч проти Сполученого Королівства" (Stretch v. the United Kingdom), та справі "Рисовський проти України" від 20 жовтня 2011 року).

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України, з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї, з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини, зі створенням передумов для зменшення заяв до Європейського суду з прав людини проти України регулюється Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", яка кореспондується зі ст.11 ГПК України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Згідно з частиною 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.97 №475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до другого речення частини 1 статті 1 Першого Протоколу до Конвенції держава може втручатися в права суб`єктів власності і позбавити їх майна в розумінні Протоколу, але таке втручання не може суперечити інтересам суспільства і здійснюється лише на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Будь-яке втручання держави у власність має відповідати вимозі про наявність законної мети - інтересів суспільства.

Концепція "майна", в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися "правом власності", а відтак і "майном"".

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що право користування земельною ділянкою також є майном в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, мирне володіння яким гарантується статтями 1, 8, 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 02.11.04 у справі "Трегубенко проти України" вказано, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний inter alia, "інтерес суспільства" та "умови, передбачені законом". Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав суд, "справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний і надмірний тягар".

Отже, відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, майнове право особи, зокрема, право користування земельною ділянкою, може бути припинено у разі, якщо цього потребують загальні інтереси суспільства.

29.01.2019 був укладений договір оренди землі між Оболонською сільською радою () та Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроземлересурс» () щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0259 загальною площею 5,6914 га, яка розташована в адміністративних межах Оболонської сільської ради (зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 30211674 від 04.02.2019). Дана земельна ділянка накладається накладається на земельну ділянку надану ОСОБА_1 згідно Державного акту Б №053633 від 1993 року.

Статтями 203, 228 Цивільного кодексу України передбачено, що правочини не можуть суперечити цивільно-правовому законодавству, не повинні бути спрямовані на порушення інтересів і пошкодження майна держави, територіальної громади, незаконним заволодінням ним.

Статтею 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно з вимогами ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги позивача в частині визнання недійсним Договір оренди землі від 29.01.2019, укладений між Оболонською сільською радою () та Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроземлересурс» () щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0259 загальною площею 5,6914 га, яка розташована в адміністративних межах Оболонської сільської ради (зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 30211674 від 04.02.2019).

Також ефективним способом захисту порушених прав в даному випадку є скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування державної реєстрації земельних ділянок.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідачів.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233,237-238,240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за Селянським (фермерським) господарством «ОЗЕРА» Лишко Сергія Савовича (, місце знаходження: 38260, Полтавська область, Семенівський район, село Іванівна) право постійного користування на земельну ділянку загальною площею 46,7000 га., розташовану за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, Оболонська сільська рада (бувша Іванівська сільська рада) за межами населених пунктів, яка була передана ОСОБА_1 з метою створення селянського (фермерського) господарства на підставі Державного акта Б N9052633 в межах наступних поворотних точок:

№ п/пXY
15 480 289.1764 322 954.402
25 480 298.7494 323 024.930
35 480 305.6474 323 075.754
45 480 345.7234 323 371.027
55 480 359.5804 323 473.124
65 480 380.8534 323 629.866
75 479 663.3744 323 701.501
85 479 466.4424 323 703.269
95 479 456.0744 323 713.908
105 479 473.4244 323 799.595
115 479 430.8664 323 907.810
125 479 380.7494 323 879.811
135 479 405.0904 323 777.650
145 479 401.5734 323 718.596
155 479 361.7234 323 689.475
165 479 364.6084 323 659.182
175 479 443.3624 323 640.609
185 479 407.6504 323 558.740
195 479 562.8804 323 619.004
205 479 545.5354 323 589.417
215 479 429.6234 323 391.690
225 479 829.5144 323 193.755
235 479 842.1184 323 192.082
15 480 289.1764 322 954.402

3. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 53012042 від 08.07.2020 року та припинити право власності номер 37211902 на земельну ділянку площею 42 га, кадастровий номер :00:002:0280, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за Оболонською сільською радою Семенівського району Полтавської області, ().

4. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 41861103 від 02.07.2018 року та припинити право власності номер 26857495 на земельну ділянку площею 5,6914 га, кадастровий номер :00:002:0259, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 245 за Оболонською сільською радою Семенівського району Полтавської області, ().

5. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45438944 від 08.02.2019 року та припинити право оренди номер 30211674 земельної ділянки за кадастровим номером: :00:002:0259 площею 5,6914 га., яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Агроземлересурс» (адреса: вул. Шкільна, будинок 1; село Цибульківка; Царичанський район; Дніпропетровська область; 51032; );

6. Визнати недійсним договір оренди землі від б/н від 29.01.2019 року укладений між Оболонською сільською радою () та Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроземлересурс» () щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0259 загальною площею 5,6914 га, яка розташована в адміністративних межах Оболонської сільської ради; скасувавши державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 30211674 від 04.02.2019;

7. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0280 площею 42,00 га, розташованої на території Оболонської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, Зобов`язавши Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області виключити з Державного земельного кадастру запис щодо державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0280 площею 42,00 га, розташованої на території Оболонської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

8. Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0259 площею 5,6914 га, розташованої на території Оболонської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, Зобов`язавши Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області виключити з Державного земельного кадастру запис щодо державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0259 площею 5,6914 га, розташованої на території Оболонської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

9. Стягнути з Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області (вул.Позена, 1/2, с.Оболонь, Кременчуцький район, Полтавська область, 38230, ) на користь Селянсько-фермерського господарства "Озера" Лишко Сергія Савовича ( вул.Миру, 12, с.Іванівка, Семенівський район, Полтавська область, 38260, ) судовий збір у розмірі 5789,00грн.

10. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроземлересурс", вул.Шкільна,1, село Цибульківка, Царичанський район, Дніпропетровська область, 51032, ) на користь Селянсько-фермерського господарства "Озера" Лишко Сергія Савовича ( вул.Миру, 12, с.Іванівка, Семенівський район, Полтавська область, 38260, ) судовий збір у розмірі 5789,00грн.

11. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, вул.Уютна,23, м.Полтава, 36000, ) на користь Селянсько-фермерського господарства "Озера" Лишко Сергія Савовича ( вул.Миру, 12, с.Іванівка, Семенівський район, Полтавська область, 38260, ) судовий збір у розмірі 5789,00грн.

Видати накази з набранням рішенням законної сили

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв"язку з перебуванням судді у відпустці повне рішення складено та підписано: 03.04.2023

Суддя Кльопов І.Г.