УХВАЛА

06 квітня 2023 року

м. Київ

cправа № 918/565/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Рівненської області

у складі судді Войтюка В. Р.

від 22.12.2022 та

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Савченко Г. І., Дужич С. П., Павлюк І. Ю.

від 28.02.2023

за позовом Виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби

до Служби автомобільних доріг у Рівненській області; Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнебуд-Захід"

про визнання недійсним рішення тендерного комітету, визнання недійсним договору про закупівлю,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року Виконувач обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Рівненської області в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби з позовом до Служби автомобільних доріг у Рівненській області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнебуд-Захід" про визнання недійсним рішення тендерного комітету Служби автомобільних доріг у Рівненській області у закупівлі UA-2021-07-23-002719-е, яке оформлене протоколом № 323 від 24.09.2021; визнання недійсним договору № 52 від 12.10.2021, укладеного між Службою автомобільних доріг у Рівненській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнебуд-Захід" про надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення в межах Рівненської області протяжністю 2 014,0 км (проведення зважування великовагових транспортних засобів (ВВТЗ) пересувними ваговими комплексами) на загальну суму 11 200 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 22.12.2022 у справі № 918/565/22 відмовлено у задоволенні позову Виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби.

Постановою від 28.02.2023 Північно-західний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Рівненської області від 22.12.2022 у справі № 918/565/22.

22 березня 2023 року Заступник керівника Рівненської обласної прокуратури звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Рівненської області від 22.12.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 у справі № 918/565/22.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури, Судом встановлено, що її слід залишити без руху з наступних підстав.

За приписами частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

В касаційній скарзі Заступник керівника Рівненської обласної прокуратури зазначає, що підставою касаційного оскарження судових рішень у справі № 918/565/22 є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права за наявністю виключного випадку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутні висновки Верховного Суду про можливість укладення змішаного договору, який містить у собі елементи договорів про надання послуг та підряду, за наслідками проведеної закупівлі послуг відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі". При цьому скаржник не зазначає конкретну норму (норми) права щодо якої (яких) відсутній висновок її застосування.

Крім того, не зазначаючи про наявність виключного випадку касаційного оскарження, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Заступник керівника Рівненської обласної прокуратури наголошує, що судами першої та апеляційної інстанцій оскаржувані судові рішення ухвалені без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 26.05.2022 у справі № 826/15311/18. Водночас скаржник не вказує стосовно саме якої/яких норми/норм права у подібних правовідносинах Верховним Судом викладено висновки у цій постанові, та які не були враховані судами першої та апеляційної інстанцій.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, він повинен чітко та конкретно вказати норму/норми (пункт, частину, статтю) права, яку, на його думку, невірно застосували суди першої та/або апеляційної інстанцій, навести постанову Верховного Суду (номер справи і дату її ухвалення), в якій викладено висновок щодо застосування саме цієї норми права, та яку не врахували суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень.

У разі якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність виключного випадку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, він повинен чітко зазначити конкретну норму (норми) права (пункт, частину, статтю) щодо якої (яких) відсутній висновок Верховного Суду її (їх) застосування і висновок щодо застосування якої (яких) необхідно зробити Верховному Суду.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оскільки у даній справі позов поданий у 2022 році, для вирахування розміру сплати судового збору застосовується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2 481,00 грн, оскільки статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року встановлений у розмірі 2 481,00 грн.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовної заявою) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи наведене, судовий збір за подання позову до Господарського суду Рівненської області підлягав сплаті у сумі 4 962,00 грн (2 481,00 грн * 2 немайнові вимоги).

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 22.12.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 у справі № 918/565/22 судовий збір підлягав оплаті у сумі 9 924,00 грн, а саме 4 962,00 грн * 200%, де 4 962,00 грн - розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви, 200% - ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Однак до касаційної скарги Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури не додано доказів сплати судового збору.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури залишається без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку для усунення недоліків, що не перевищує десять днів з дня вручення цієї ухвали, шляхом:

- уточнення виключних випадків за наявністю яких подається касаційна скарга;

- у разі визначення підставою касаційного оскарження наявність виключного випадку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, - вказати норму/норми (пункт, частину, статтю) права, яку невірно застосували суди першої та апеляційної інстанцій, висновок щодо застосування якої викладений у постанові Верховного Суду від 26.05.2022 у справі № 826/15311/18, та який не врахували суди при ухваленні оскаржуваних судових рішень;

- наведення норми (норм) права (пункту, частини, статті) щодо якої (яких) відсутній висновок Верховного Суду її (їх) застосування і висновок щодо застосування якої (яких) необхідно зробити Верховному Суду;

- надання Суду доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 22.12.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 у справі № 918/565/22 у встановленому законом порядку та розмірі, а саме у сумі 9 924,00 грн.

Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, статтею 4 Закону України "Про судовий збір", Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Рівненської області від 22.12.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 у справі № 918/565/22 залишити без руху.

2. Надати Заступнику керівника Рівненської обласної прокуратури строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Заступнику керівника Рівненської обласної прокуратури, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Верховного Суду Н. М. Губенко