ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"06" квітня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/339/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу №916/339/22
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем, в порушення договірних зобов`язань щодо постачання електричної енергії, не здійснено повної та своєчасної оплати за спожиту електричну енергію в період з січня 2021 року червня 2021 року.
2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.02.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи); сторонам встановлено строки для вчинення процесуальних дій у справі.
Як вбачається з матеріалів справи, надіслана судом відповідачу рекомендованим листом з позначкою "Судова повістка" ухвала про відкриття провадження у справі була повернута поштовою установою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
За змістом статей 9, 14, 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на підставі поданих юридичною особою документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження.
Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.
Тобто, офіційне місцезнаходження повідомляється особою для забезпечення комунікації з нею, зв`язку зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.
Суд зауважує, що згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, який зареєстрований у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.
Отже, оскільки ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом за належною адресою відповідача і повернута поштою, суд доходить висновку, що відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.
Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач мав доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
За таких обставин суд доходить висновку, що неможливість вручення відправлень відповідачу є наслідком незабезпечення ним вимог законодавства щодо можливості реального вручення йому поштових відправлень за його офіційним місцезнаходженням, що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому поштових відправлень.
Отже, судом були вчинені всі передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, а неподання ним до суду відзиву не можна визнати таким, що обумовлене поважними причинами.
Згідно з ч.ч.5, 7 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.
Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
З огляду на викладене, та приймаючи до уваги військовий стан в Україні, відсутність протягом тривалого часу електроенергії в приміщенні Господарського суду Одеської області, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.3. Аргументи учасників справи.
Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
3.1. Доводи ТОВ «ООЕК».
Позивач повідомив, що ОСОН КМ «ШЕВЧЕНКО - 3», на виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» з урахуванням статтей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та з метою безперервного електрозабезпечення, приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальника універсальних послуг шляхом фактичного споживання електричної енергії та наявності часткових оплат виставлених рахунків за спожиту електричну енергію (викопіювання з банківської виписки за оплату попередніх розрахункових періодів надається) з 01.01.2019 р. Отже, між сторонами укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг із комерційною пропозицією № 2-УП.
За розрахункові періоди січня-червня 2021 року TOB «ООЕК» від АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як оператора системи розподілу, шляхом електронного обміну даними, в порядку передбаченому ККОЕЕ, отримано дані щодо обсягів фактичного споживання електричної енергії ОСОН КМ «ШЕВЧЕНКО - З», з яких вбачається, що за особовим рахунком № 270800 у січні- червні 2021 року ОСОН КМ «ШЕВЧЕНКО - 3» спожито 13 939 кВт.год. електричної енергії на загальну вартість 51 267,81 грн., що підтверджується довідкою отриманою від АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за вих. №101/29/03-6083 від 08.10.2021 року.
На підставі отриманих даних, ТОВ «ООЕК» було виписано Відповідачу рахунки за спожиту електричну, проте оплату вартості спожитої електричної енергії за період з вересня 2021 року по квітень 2022 року здійснено не було.
У зв`язку із наявністю переплати на початку розрахункового періоду січня 2021р. у розмірі 1,83 грн. та в подальшому відсутністю оплат за спожиту електричну енергію, станом на день звернення до суду із дійсною позовною заявою заборгованість ОСОН КМ «ШЕВЧЕНКО - 3» за спожиту електроенергію в січні-червні 2021р. складає 51 265,98 грн. (51 267,81 грн. - 1,83 грн.)
Поряд з тим, внаслідок несвоєчасної оплати заборгованості за спожиту активну електроенергію, ТОВ «ООЕК» нарахувало Споживачу 3% річних, інфляційні нарахування на підставі ст. 625 ЦК України за весь період прострочення, та станом на 06.02.2022 р. складає: - 3% річних у розмірі 1 045,08 грн., - інфляційні нарахування у розмірі 2 601,09 грн.
3.2. Доводи ОСОН КМ «ШЕВЧЕНКО - 3».
Відповідач своїм процесуальним правом, передбаченим ст.165 ГПК України, на подання відзиву по суті справи не скористався.
4. Обставини справи, встановлені судом.
На виконання Закону України «Про ринок електричної енергії» під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу АТ «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» від постачання електричної енергії, було створено ТОВ «ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ» з метою здійснення діяльності з постачання електричної енергії споживачам.
Абзацами 1-8 пункту 13 розділу ХVII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ринок електричної енергії» (зі змінами від 23.11.2018 №2628-УПІ) визначені наступні вимоги стосовно діяльності нового (відокремленого) постачальника електричної енергії: «... під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання. З метою забезпечення надійного та безперервного постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам відокремлення оператора системи розподілу, ... здійснюється з урахуванням вимог цього пункту, а саме: суб`єкт господарювання, створений у результаті здійснення заходів з відокремлення з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам, у строк не пізніше ніж 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов`язаний в установленому порядку отримати ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії».
14.06.2018 на виконання вищенаведених вимог законодавства, постановою НКРЕКП № 429 позивачу було видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу.
ОСОН КМ «ШЕВЧЕНКО - 3», на виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» з урахуванням статтей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та з метою безперервного електрозабезпечення, приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальника універсальних послуг шляхом фактичного споживання електричної енергії та наявності часткових оплат виставлених рахунків за спожиту електричну енергію (викопіювання з банківської виписки за оплату попередніх розрахункових періодів надається) з 01.01.2019 р.
Отже, між Сторонами укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг із комерційною пропозицією № 2-УП.
Умовами вказаного публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг передбачено, що ТОВ «ООЕК» продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок останнього, а Споживач оплачує ТОВ «ООЕК» вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Згідно п. 4.3 ПРРЕЕ, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленим Кодексом комерційного обліку.
Відповідно до абз. 2 п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. За пп. 8.6.1 «Кодексу комерційного обліку», що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 р. зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або Оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.
Пунктом 4.12 ПРРЕЕ, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку.
Судом встановлено, що на даний час, на підставі п. 10 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме - АТ «ДТЕК Одеські Електромережі».
За розрахункові періоди січня-червня 2021 року TOB «ООЕК» від АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як оператора системи розподілу, шляхом електронного обміну даними, в порядку передбаченому ККОЕЕ, отримано дані щодо обсягів фактичного споживання електричної енергії ОСОН КМ «ШЕВЧЕНКО - З», з яких вбачається, що за особовим рахунком № НОМЕР_1 у січні- червні 2021 року ОСОН КМ «ШЕВЧЕНКО - 3» спожито 13 939 кВт. год. електричної енергії на загальну вартість 51 267,81 грн.
Доказом споживання електричної енергії ОСОН КМ «ШЕВЧЕНКО - 3» за відповідний період є довідка АТ «ДТЕК Одеські електромережі» за вих. №101/29/03-6083 від 08.10.2021 року.
На підставі отриманих даних, ТОВ «ООЕК» було виписано Відповідачу та отримано представником останнього рахунки за спожиту електричну енергію, а саме:
- рахунок №02-270800/1 від 18.02.2021р. за спожиту у лютому 2021р. електричну енергію на суму 11 900,46 грн., отриманий особисто 18.02.2021р.;
Поряд з тим, споживачу були виписані рахунки за січень, березень, травень, червень 2021 р. та направлені засобами поштового зв`язку із супровідним листом від 07.09.2021 № 590/01-02-728, а саме:
- рахунок № 02-270800/1 від 19.03.2021р. за спожиту у березні 2021р. е/е на суму 17 881,25 грн.;
- рахунок № 02-270800/1 від 24.05.2021р. за спожиту у травні 2021р. е/е на суму 6257,86 грн.
- рахунок № 02-270800/1 від 22.06.2021р. за спожиту у червні 2021р. е/е на суму
Вказані рахунки отримані були прийняті відділенням Укрпошти 07.09.2021р. та отримано поштовим відділенням зв`язку, на території обслуговування якого розташований об`єкт споживача 11.09.2021 р. (роздруківка з офіційного сайту Укрпошти за трек номером додається).
Відповідно до пп. 6 п. 4.14 ПРРЕЕ датою отримання платіжного документа вважається: третій календарний день з дати його отримання поштовим відділенням зв`язку, на території обслуговування якого розташований об`єкт споживача (у разі направлення засобами поштового зв`язку рекомендованим або цінним листом).
Таким чином, рахунки за березень, травень, червень 2021р. вважаються врученими відповідачу 14.09.2021р.
У свою чергу, відповідно до п. 4 Комерційної пропозиції №2-УП, яка є додатком № 3 до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг передбачено, що споживач здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку, грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання TOB «ООЕК».
Відповідачем за виставленим рахунком енергопостачальної організації за спожиту електричну енергію за період січень-червень 2021 року кошти не сплачено.
Таким чином, у зв`язку із наявністю переплати на початку розрахункового періоду січня 2021 р. у розмірі 1,83 грн. та в подальшому відсутністю оплат за спожиту електричну енергію, заборгованість ОСОН КМ «ШЕВЧЕНКО - 3» за спожиту електроенергію в січні-червні 2021р. складає 51 265,98 грн. (51 267,81 грн. - 1,83 грн.).
5. Позиція суду.
5.1. Щодо встановлення факту заборгованості за спожиту електричну енергію.
Відповідно до ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно зі ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».
Згідно з ч. 1-2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.
Згідно до п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 за №312 (далі ПРРЕЕ), укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Електропостачальники зобов`язані повідомляти оператора системи розподілу (передачі) про укладення та припинення договору із споживачем в установленому цими Правилами порядку. При переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил.
Відповідно до п.1.2.8. ПРРЕЕ постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.
Пунктами 3.1.7., 3.1.8. ПРРЕЕ встановлено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.
Так, судом було встановлено, що ТОВ «OOEK» були оприлюднені на офіційному веб-сайті Публічний Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та публічні комерційні пропозиції для споживачів електричної енергії, які мають право на універсальну послугу, а також розміщені в газеті Одеські вісті №99 від 29.12.2018.
ОСОН КМ «ШЕВЧЕНКО - 3» з метою безперервного електрозабезпечення, приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальника універсальних послуг шляхом фактичного споживання електричної енергії та наявності часткових оплат виставлених рахунків за спожиту електричну енергію (викопіювання з банківської виписки за оплату попередніх розрахункових періодів надається) з 01.01.2019 р.
Крім того, ОСОН КМ «ШЕВЧЕНКО - 3» був діючим споживачем електричної енергії та отримував послуги з постачання електричної енергії від АТ «ДТЕК Одеські електромережі» (як постачальника за регульованим тарифом).
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.
Положення ч.1 ст. 634 ЦК України передбачають, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що відповідач уклав публічний договір про постачання електричної енергії з Товариством з обмеженою відповідальністю «OOEK» шляхом підписання заяви-приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Приєднання Споживачем до умов публічного договору також підтверджується фактом споживання електричної енергії та оплатами виставлених рахунків.
При цьому суд зазначає, що згідно вимог ст. 204 ЦК України, укладений сторонами договір, як правочин є правомірним на час розгляду справи, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і його недійсність не була визнана судом, а тому зазначений договір в силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами, і зобов`язання за ним мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Відтак, в силу вимог ст.275 ГК України та ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії», у позивача виник обов`язок поставити електричну енергію споживачу, а у відповідача виник обов`язок оплатити спожиту електричну енергію.
Згідно з п. 4.12. ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.
Відповідно до п.4.3. публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленим Кодексом комерційного обліку.
Судом встановлено, що на даний час, на підставі п.10 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своєї ліцензованої діяльності, а саме - АТ «ДТЕК» Одеські Електромережі».
Відтак, АТ «ДТЕК Одеські електромережі» отримує від споживача або самостійно здійснює зняття показників засобів обліку електричної енергії, визначає обсяги електричної енергії, що спожита споживачем та надає цю інформацію Постачальнику електроенергії для підтвердження того, скільки постачальник продав (поставив) електричної енергії споживачу в розрахунковому місяці. На підставі отриманої інформації про обсяги спожитої електричної енергії, постачальник електричної енергії розраховує її вартість, виходячи з умов договорів до яких приєднався споживач, та виставляє споживачу рахунки на оплату.
В матеріалах справи наявна довідка АТ «ДТЕК» Одеські Електромережі» про обсяги електричної енергії від 08.10.21 № 101/29/03-6083, визначені АТ «ДТЕК» Одеські Електромережі», як постачальником послуг комерційного обліку та адміністратором комерційного, які були спожиті відповідачем у розрахунковому періоді за січень-червень 2021.
Так, відповідно до вказаної довідки, за дог. № 270800 від 22.02.2017р. січні-червні 2021 відповідачем спожито електричної енергії у обсязі 13 939 кВт./год.
В силу приписів ст. 538 Цивільного кодексу України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.
Отже, постачання позивачем відповідачу електроенергії та прийняття цієї електроенергії відповідачем є підставою виникнення у останнього зобов`язання оплатити спожиту електроенергією відповідно до умов договору та чинного законодавства шляхом здійснення оплати за фактичними показаннями засобів обліку електричної енергії згідно виставлених рахунків на оплату вартості спожитої активної електроенергії, копії яких поряд з довідкою про спожиті обсяги електричної енергії наявні в матеріалах справи.
Відповідно до пункту 4.21. ПРРЕЕ оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно із строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.
Пунктом 5.2.1. ПРРЕЕ передбачено, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отриманні коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.
Відповідно до п. 5.5.5. ПРРЕЕ визначено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Відповідно до п. 4.12. ПРРЕЕ рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
В п. 4 Комерційної пропозиції № 2/1-УП (додаток № 3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) визначено термін надання рахунку за спожиту електроенергію та термін його оплати: по закінченню розрахункового періоду постачальник надає споживачу рахунок на оплату за фактично спожиту та розподілену електроенергію у такому розрахунковому періоді. Споживач здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку, грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.
Таким чином, оплата вартості обсягу спожитої електроенергії мала бути здійснена відповідачем відповідно до умов, визначених в Комерційній пропозиції №2/1-УП (додаток № 3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг), а саме протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку на підставі підписаного сторонами акту прийняття-передавання товарної продукції у розрахунковому періоді.
В матеріалах справи наявні рахунки, виставлені відповідачу ТОВ «ООЕК» за спожиту електричну енергію на загальну суму 51 267,81 грн.
Проте, як вбачається із матеріалів справи, договірні зобов`язання щодо оплати спожитої активної електричної енергії за січень-червень 2021 відповідачем належним чином та в повному обсязі не виконані.
У зв`язку з чим, враховуючи переплату на початку розрахункового періоду січня 2021р. у розмірі 1,83 грн. та в подальшому відсутністю оплат за спожиту електричну енергію, заборгованість ОСОН КМ «ШЕВЧЕНКО - 3» за спожиту електроенергію в січні-червні 2021р. складає 51 265,98 грн. (51 267,81 грн. - 1,83 грн.), наявність якої відповідачем не спростована.
Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості відповідача та несвоєчасне погашення такої заборгованості суд визнає позовні вимоги ТОВ «ООЕК» такими, що підлягають задоволенню судом в повній мірі.
Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За приписами ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у розмірі 1 045,08 грн. та інфляційних нарахувань у розмірі 2601,09 грн., суд встановив його обґрунтованість та арифметичну правильність.
Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст.77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ООЕК» та про наявність достатніх фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОН КМ «ШЕВЧЕНКО-3» 3% річних у розмірі 1045,08 грн. та втрат від інфляції у розмірі 2601,09 грн.
Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -
1. Позов задовольнити.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-Західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 06 квітня 2023 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська