ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" квітня 2023 р. Справа № 911/936/23

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., розглянувши матеріали

за позовом Керівника Вишгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вишгородської районної державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шигарон»

про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками

встановив:

Керівник Вишгородської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Київської області в інтересах держави в особі Вишгородської районної державної адміністрації з позовною заявою № 2Г-23 від 24.03.2023 (вх. № 809/23 від 30.03.2023) про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками, у якій просить суд:

1) залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі філії «Димерське лісове господарство»;

2) усунути перешкоди у здійсненні Вишгородською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення, шляхом скасування рішень державних реєстраторів:

- № 53778201 від 27.08.2020

- № 53776598 від 27.08.2020

- № 53785448 від 27.08.2020 про реєстрацію права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Шигарон» на земельні ділянки з кадастровими номерами: :21:169:0155, :21:169:0156, :21:169:0157;

3) усунути перешкоди у здійсненні Вишгородською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками з кадастровими номерами:

- :21:169:0155

- :21:169:0156

- :21:169:0157, шляхом їх повернення на користь держави в особі Вишгородської районної державної адміністрації від Товариства з обмеженою відповідальністю «Шигарон».

Дослідивши матеріали вказаної позовної заяви, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята судом до провадження з підстав невідповідності її вимогам, викладеним у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України і Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» повне найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код юридичної особи визначаються згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Проте, заявником у позовній заяві № 2Г-23 від 24.03.2023 (вх. № 809/23 від 30.03.2023) зазначено неповне найменування та невірний ідентифікаційний код третьої особи, а саме «ДП «Ліси України» в особі філії «Димерське лісове господарство», », в той час як відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань повне найменування та ідентифікаційний код третьої особи такі «Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (код ЄДРПОУ - 44768034) в особі філії «Димерське лісове господарство» (код ЄДРПОУ ВП 45113535)».

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставку судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць з 01.01.2023 встановлено у розмірі 2 684, 00 грн.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, Керівником Вишгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вишгородської районної державної адміністрації заявлено три вимоги немайнового характеру (усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками шляхом скасування трьох рішень державних реєстраторів) та три вимоги майнового характеру (усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження трьома земельними ділянками шляхом їх повернення на користь держави).

Отже, за подання даної позовної заяви підлягає сплаті 3 х 2 684, 00 грн = 8 052, 00 грн - за вимоги немайнового характеру, а також, враховуючи вартість майна відповідно до матеріалів позовної заяви, 2 684, 00 грн - за вимоги майнового характеру.

В якості доказів сплати судового збору, заявником до позовної заяви № 2Г-23 від 24.03.2023 (вх. № 809/23 від 30.03.2023) додано платіжне доручення № 406 від 03.03.2023 на суму 5 368, 00 грн.

З огляду на вищевказане, вбачається, що судовий збір сплачено у меншому розмірі, ніж встановлено законодавством.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» № 270 від 05.03.2009 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Отже, належними доказами надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи визнаються оригінали квитанцій, фінансових чеків та описи вкладень установ зв`язку.

Як вбачається з позовних матеріалів, заявником до позовної заяви № 2Г-23 від 24.03.2023 (вх. № 809/23 від 30.03.2023) в якості документів, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів, додано накладні Укрпошти від 27.03.2023 та описи вкладення у цінні листи від 27.03.2023, з яких вбачається, що позивачу, відповідачу та третій особі були направлені позовні заяви № 2Г-23 від 23.03.2023, в той час як до суду подано позовну заяву № 2Г-23 від 24.03.2023.

Отже, відсутні підстави вважати, що заявником направлено іншим учасникам справи саме ту позовну заяву, з якою він звернувся до суду.

Крім того, суд звертає увагу, що до позовної заяви не додано документів, зокрема, наказ на призначення, службове посвідчення працівника прокуратури України тощо, які засвідчують належність Миколи Василенка до системи органів прокуратури та підтверджують його повноваження на підписання позовної заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, у зв`язку з вищезазначеним, позовна заява Керівника Вишгородської окружної прокуратури № 2Г-23 від 24.03.2023 (вх. № 809/23 від 30.03.2023) підлягає залишенню без руху.

При цьому, суд зазначає, що вищевказані недоліки позовної заяви повинні бути усунуті Керівником Вишгородської окружної прокуратури у строк, що не повинен перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху у спосіб надання суду: письмових пояснень із зазначенням повного найменування та вірного ідентифікаційного коду третьої особи; оригіналу документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі; належних доказів направлення на іншим учасникам справи копії позовної заяви, з якою заявник звернувся до суду; доказів, які засвідчують належність Миколи Василенка до системи органів прокуратури та підтверджують його повноваження на підписання позовної заяви.

Роз`яснити заявнику, що в разі не усунення всіх зазначених недоліків у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась із нею згідно ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Керівника Вишгородської окружної прокуратури № 2Г-23 від 24.03.2023 (вх. № 809/23 від 30.03.2023) залишити без руху.

Ухвала набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 04.04.2023.

Суддя Т.В. Лутак