РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.03.2023Справа № 910/11841/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атлон Авіа" (м. Київ)

до Міністерства оборони України (м. Київ)

про внесення змін до договору

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

Від позивача: Пантюшенко О.О.

Від відповідача: Овчинніков О.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Атлон Авіа" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про внесення змін до договору.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на думку позивача, існують істотні зміни обставин, на підставі яких позивач має право вимагати у відповідача внести зміни до Договору про закупівлю за державні кошти № 370/3/5/6/1/39 від 06.05.22. в частині зміни ціни договору та строків виконання зобов`язань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2022 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк і спосіб усунення виявлених недоліків.

28.11.2022 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2022 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.12.2022.

19.12.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує з підстав його необґрунтованості та безпідставності.

20.12.2022 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 24.01.2023.

26.12.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій наведені доводи на спростування тверджень відповідача.

24.01.2023 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 14.02.2023.

14.02.2023 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 02.03.2023.

02.03.2023 відповідач подав до суду додаткові письмові пояснення, які протокольною ухвалою від 02.03.2023 залишені без розгляду на підставі ст. ст. 118, 207 ГПК України.

У судовому засіданні 02.03.2023 оголошувалась перерва до 21.03.2023.

У судовому засіданні 21.03.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову повністю заперечив.

У судовому засіданні 21.03.2023 по виходу з нарадчої кімнати судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

06.05.2022 між ТОВ "НВП "Атлон Авіа" (Виконавець) та Міністерством оборони України (Замовник) було укладено Договір №370/3/5/6/1/39 про закупівлю послуг за державні кошти (надалі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору його предметом є закупівля послуг з ремонту за технічним станом безпілотного авіаційного комплексу А1-СМ "Фурія", код 50210000-0 (послуги з ремонту і технічного обслуговування літальних апаратів) за номенклатурою, у кількості, в терміни та за цінами, які зазначені у Календарному плані надання послуг (Додаток № 1 до Договору), що є невід`ємною частиною цього Договору, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги.

Згідно з Календарним планом надання послуг термін виконання ремонту - 30.08.2022.

Згідно з п. 3.1. Договору ціна послуг на момент укладання договору становить 39.584.390,59 грн.

Позивач зазначає, що він негайно, після укладання Договору, розпочав надавати послуги за Договором з ремонту БпАК А1-СМ "Фурія", за технічним станом для чого було докладено всіх можливих зусиль: частково була проведена закупівля сировини і матеріалів, покупних комплектувальних виробів для виробництва безпілотних літальних апаратів, майже завершене виробництво безпілотних літальних апаратів, проведені відновлювальні роботи щодо наземного обладнання тощо.

11.05.2022, тобто майже одразу після укладання контракту із Замовником, Виконавець звернувся із листом до іноземного виробника - компанії ALFEY SOLUTIONS OU із проханням запустити виробництво без попередньої оплати з метою економії часу та здійснити поставку оптичних модулів до 10.08.2022, щоб в свою чергу, ТОВ "НВП "Атлон Авіа" мало змогу виконати свої договірні зобов`язання перед Замовником 30.08.2022.

17.05.2022 ТОВ "НВП "Атлон Авіа" отримало відповідь від компанії ALFEY SOLUTIONS OU, в якій було повідомлено, що виробництво буде почато без попередньої оплати, але 100% вартості має бути сплачено перед відправленням товару.

Також, в цьому листі було зазначено, що для початку виробництва потрібно укласти додаткову угоду № 25/1 від 17.05.2022 до контракту № 02/03-17ML від 02.03.2017, що і було зроблено сторонами 17.05.2022.

08.07.2022 Замовник перерахував попередню плату в розмірі 19.792.195,29 грн, що становить 50% від ціни Договору.

21.07.2022 постановою НБУ № 154 від 21.07.2022 підвищено офіційний курс гривні до долара США до 36,5686 UAH/USD, тобто більш ніж на 25%, відповідно, курс євро підвищився більш ніж на 20%. Таке підвищення курсу, враховуючи, що більшість комплектуючих та запчастин, які використовуються при наданні послуг з ремонту є іноземного походження та імпортуються Виконавцем, фактично унеможливило своєчасне та в повному обсязі проведення закупівлі певних імпортних покупних комплектувальних виробів іноземного виробництва за запланованою ціною та фактично є істотною зміною обставин, і саме така істотна зміна обставин унеможливила виконання позивачем договірних зобов`язань у строк до 30.08.2022.

Позивач вказує, що він сумлінно виконує свої договірні зобов`язання з ремонту за технічним станом безпілотного авіаційного комплексу А1-СМ "Фурія", незважаючи на те, що після рішення НБУ від 21.07.2022 щодо підвищення офіційного курсу гривні до долара США до 36,5686 UAH/USD, він опинився в дуже складній ситуації.

Незважаючи на таку складну ситуацію, пріоритетною метою для ТОВ "НВП "Атлон Авіа" є виконання ремонту за технічним станом безпілотного авіаційного комплексу А1-СМ "Фурія", для чого докладаються всі фінансові, матеріальні, інтелектуальні, трудові та інші ресурси.

03.08.2022 компанія ALFEY SOLUTIONS OU повідомила позивача про готовність до поставки товару та для продовження поставки попросила здійснити платіж в розмірі 100%, як це передбачено умовами додаткової угоди до договору, але станом на 03.08.2022 ТОВ "НВП "Атлон Авіа" не мало необхідної суми для того, щоб оплати вартість оптичних модулів в розмірі 100% (навіть, враховуючи отриману від Замовника попередню оплату в розмірі 19.792.195,29 грн) при тому, що в євро вартість оптичних модулів становить 920.110 євро та з підвищенням курсу євро вартість оптичних модулів фактично збільшилась у гривні на 5.999.945,26 грн.

Позивач завчасно, 03.08.2022, звернувся до відповідача з листом вих. № 03/08-22 від 03.08.2022, яким повідомив про існування обставин, які унеможливили виконання Договору на тих умовах, на яких він був укладений. До вищезазначеного листа була додана калькуляція вартості ремонту, яка з урахуванням курсу продажу євро становить 44.925.500,73 грн, при тому, що згідно з п.3.1. Договору договірна ціна послуг на момент укладання договору становила 39.584.390,59 грн.

Цим листом відповідачу було запропоновано розглянути можливість зміни умов Договору в частині вартості ремонту та термінів його виконання у зв`язку з істотною зміною обставин, проте даний лист був залишений без відповіді.

Натомість, відповідач надіслав на адресу позивача претензію вих. № 720/4/5113 від 06.09.2022, в якій запропонував добровільно сплатити штрафні санкції в загальній сумі 466.878,91 грн.

29.09.2022 позивач звернувся до Торгово-промислової палати України щодо проведення експертизи документів та надання висновку про наявність істотних змін обставин умов Договору №370/3/5/6/1/39 від 06.05.2022 про закупівлю послуг за державні кошти, у зв`язку із непередбачуваними обставинами, які склалися після укладання Договору і не залежали від волі сторін, а саме: прийняття НБУ Постанови № 154 "Про внесення змін до постанови Правління НБУ від 24 лютого 2022 року № 18", якою було зафіксовано новий офіційний курс гривні на рівні 36,5686 гривні за один долар США починаючи з 9.00 21.07.2022.

30.09.2022 позивач отримав від відповідача претензію вих. № 720/4/5668 від 27.09.2022 про сплату штрафних санкцій у розмірі 1.934.212,63 грн.

13.10.2022 позивач отримав висновок ТПП України № 1528/1.2 від 13.10.2022 про істотну зміну обставин, згідно з яким виконання зобов`язань Замовником за Договором про закупівлю за державні кошти №370/3/5/6/1/39 від 06.05.2022, укладеним ТОВ "НВП "Атлон Авіа" з Міністерством оборони України, є неможливим.

14.10.2022 позивач направив на адресу відповідача відповідь на претензії та вимога про зміну умов Договору в частині ціни та терміну виконання зобов`язання, в якій позивач повторно запропонував відповідачу якнайшвидше розглянути питання внесення наступних змін до Договору, а саме:

- змінити термін виконання ремонту з 30.08.2022 на 31.12.2022р.;

- змінити ціну Договору з 39.584.390,59 грн на 44.925.500,73 грн.

Оскільки сторони не дійшли згоди щодо зміни умов Договору, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про внесення змін до Договору в частині строку поставки товару - до 31.12.2022.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що позивач погодив строк виконання робіт до 30.08.2022, шляхом підписання даного Договору; умови даного правочину не містять положень про визначення його ціни з урахуванням валютного курсу, Закон України "Про Торгово-промислові палати в Україні" не наділяє торгово-промислові палати повноваженнями встановлювати істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні договорів, а наданий позивачем висновок ТПП України від 13.10.2020 є відображенням думки його автора та не підтверджується належними і допустимими доказами; у даному випадку відсутні складові ст. 652 ЦК України для внесення змін до Договору.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 846 ЦК, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 652 ЦК України в разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Конституція України гарантує кожному судовий захист його прав у межах конституційного, цивільного, господарського, адміністративного і кримінального судочинства України.

Конституційне право на судовий захист належить до невідчужуваних та непорушних.

Порядок судового захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів визначається законом.

Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Положення статей 15, 16 Цивільного кодексу України визначають, що кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Судом встановлено, що строк виконання робіт за Договором закінчився 30.08.2022, строк дії Договору закінчився 31.12.2022.

Тобто час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, закінчився. Доказів досягнення сторонами домовленості про його продовження матеріали справи не містять.

У той же час зміна умов договору або його розірвання можливі виключно під час дії відповідного правочину.

Отже, у даному випадку на час постановлення даного рішення між сторонами відсутній укладений правочин, який може бути розірвано в судовому порядку.

Положеннями ст. 20 ГК України та ст. 16 ЦК України визначені способи захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, дійшовши висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити з його ефективності. Це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу.

Наведене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.06.18. у справі № 338/180/17 та від 07.11.18. у справі № 488/5027/14-ц.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, процедурні гарантії, закріплені в ст. 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань. Кожен має право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками; на це право, що є одним з аспектів права на доступ до суду, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав є неправомірним (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), серія А №18, п. 28- 36).

Виходячи з фактичних обставин справи та правовідносин, які склались між сторонами, суд встановив, що вимога про внесення змін до Договору в частині продовження строків виконання робіт не є належним та ефективним способом захисту прав позивача.

Суд вважає, що дана позовна заява фактично спрямована не на внесення змін до договору з метою його виконання, а на усунення підстав для відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій за порушення строків виконання робіт.

Проте такі обставини підлягають дослідженню і встановленню при розгляді спору про стягнення з виконавця таких штрафних санкцій, і саме при розгляді такої справи будуть встановлені обставини щодо причин порушення строків за Договором, наявності вини виконавця в такому простроченні та інші обставини, що впливають на висновок суду щодо відповідальності за порушення строків виконання робіт.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вказане в сукупності суд встановив відсутність порушених прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, які можуть бути захищені в обраний позивачем спосіб та з підстав, викладених у позовній заяві, тож у задоволенні позову слід відмовити.

Інші доводи і твердження сторін не приймаються судом до уваги як такі, що не спростовують встановлених судом обставин та не можуть вплинути на результат вирішення даного спору і прийняте судом рішення.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 04.04.2023.

Суддя Т.М. Ващенко