ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" квітня 2023 р. Cправа № 5/120/2011/5003

Господарський суд Вінницької області у складі : головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Шарафіна С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали у справі

за заявою: Суб`єкта підприємницької діяльності Балуєвої Тетяни Валеріївни ( АДРЕСА_1 )

про банкрутство

за участю :

арбітражний керуючий (ліквідатор) Бобрук Т.В.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває справа № 5/120/2011/5003 про банкрутство СПД Балуєвої Тетяни Валеріївни.

Провадження у цій справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури боржника.

Так, ухвалою суду від 24.02.2023 року, продовжено строк ліквідаційної процедури Суб`єкта підприємницької діяльності Балуєвої Т.В. та повноважень арбітражного керуючого (ліквідатора) Бобрука Т.В. у справі № 5/120/2011/5003 - до 12.04.2023 року. Призначено справу № 5/120/2011/5003, в т.ч.

- проміжний звіт ліквідатора боржника б/н від 09.02.2023 року про хід ліквідаційної процедури по справі № 5/120/2011/5003;

- клопотання арбітражного керуючого Бобрука Т.В. № 05/02 від 22.02.2022 року про пропорційне стягнення з кредиторів основної винагороди арбітражного керуючого, пов`язаної з виконанням повноважень ліквідатора у справі за період з 22.05.2014 року по 14.06.2021 року, згідно наданого розрахунку, а саме: з АТ КБ "Приватбанк" 395 154,71 грн; з ФОП ОСОБА_5. 18 552,00 грн; з ФОП ОСОБА_1. 35 619,84 грн; з ОСОБА_2. 134502,00 грн.; з ОСОБА_3 42 669,60 грн; з ОСОБА_4. 4 991,08 грн, до розгляду в судовому засіданні на 12.04.2023 року.

На визначену дату в судове засідання з`явився арбітражний керуючий Бобрук Т.В..

Також, судом встановлено, що 11.04.2023 року до суду від арбітражного керуючого Бобрука Т.В. надійшло клопотання № 01/04 від 11.04.2023 року про продовження строку ліквідаційної процедури боржника та повноважень арбітражного керуючого (ліквідатора) Бобрука Т.В. у цій справі на два місяці, до якого долучено, серед іншого, проміжний звіт ліквідатора боржника б/н від 11.04.2023 року про хід ліквідаційної процедури по справі №5/120/2011/5003 та протокол засідання комітету кредиторів боржника від 11.04.2023 року, згідно якого, зокрема, ухвалено продовжити строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора у справі № 5/120/2011/5003 на два місяці.

В судовому засіданні, арбітражний керуючий надав пояснення по суті поданого клопотання № 01/04 від 11.04.2023 року та просив суд продовжити строк ліквідаційної процедури боржника та повноважень ліквідатора у цій справі на два місяці.

Суд, заслухавши ліквідатора боржника та оглянувши наявні матеріали справи, дійшов таких висновків.

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За змістом ч. 1 ст. 6 КУзПБ, відповідно до цього Кодексу щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури, зокрема, ліквідація банкрута.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 КУзПБ, у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру. Суд визначає строк, протягом якого ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника. Цей строк не може перевищувати 12 місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КУзПБ, ліквідатор виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Кодексом.

Слід зазначити, що КУзПБ визначає великий обсяг обов`язків ліквідатора (ст. ст. 61 - 64 Кодексу), які останній зобов`язаний виконати і тільки після цього подати на затвердження суд звіт та ліквідаційний баланс в порядку ст. 65 даного Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 65 КУзПБ, обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника.

В той же час, невиконання ліквідатором цих дій у граничні строки, визначені КУзПБ, не є підставою для закриття провадження у справі про банкрутство згідно ст. 90 цього Кодексу.

Як вбачається із змісту поданого проміжного звіту б/н від 11.04.2023 року, 03.04.2023 року арбітражним керуючим (ліквідатором) Бобруком Т.В. направлено лист - погодження до АТ КБ "ПриватБанк" про умови та згоду на продаж майна ФОП Балуєвої Т.В., а саме квартири в АДРЕСА_2 , що складає 31/100 частки квартир № 9, 10.

Також, згідно наданого протоколу засідання комітету кредиторів боржника від 11.04.2023 року, серед іншого, ухвалено : продовжити строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора у справі № 5/120/2011/5003 на два місяці; ліквідатору звернутись з відповідним клопотанням до Господарського суду Вінницької області.

В зв`язку із викладеним, ліквідатор боржника просить суд продовжити строк ліквідаційної процедури і повноважень ліквідатора боржника у цій справі на два місяці.

Згідно ч. 2 ст. 119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

В силу ч. 3 ст. 169 ГПК України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Також, суд зважає на те, що наразі в Україні введено воєнний стан.

Згідно ч. 1 ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", у умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Відповідно до оприлюднених 02.03.2022 на сайті Ради суддів України рекомендацій роботи судів в умовах воєнного стану, рекомендовано виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, залишення їх без руху, встановлення різного роду строків, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану.

Враховуючи наведені вище обставини та те, що ліквідаційна процедура у цій справі не завершена, остаточний звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута до суду не подано, суд дійшов висновку про задоволення вказаного вище клопотання арбітражного керуючого та продовження строку ліквідаційної процедури боржника і повноважень ліквідатора боржника у цій справі - до дати наступного судового засідання, з відповідним призначенням справи до розгляду.

Також, суд оглянувши проміжні звіти арбітражного керуючого Бобрук Т.В. б/н від 09.02.2023 року та б/н від 11.04.2023 року про хід ліквідаційної процедури по справі №5/120/2011/5003, дійшов висновку про прийняття їх до відома.

Окрім цього, суд зважає на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що учасників справи було належним чином повідомлено про дату та час проведення судового засідання у цій справі, суд, оглянувши наявні матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду клопотання арбітражного керуючого Бобрука Т.В. № 05/02 від 22.02.2022 року про пропорційне стягнення з кредиторів основної винагороди арбітражного керуючого, пов`язаної з виконанням повноважень ліквідатора у цій справі та можливість розгляду вказаного клопотання за відсутності інших учасників даної справи.

В судовому засіданні, арбітражний керуючий надав пояснення по суті вказаного вище клопотання та просив суд пропорційно стягнути з кредиторів основну винагороду арбітражного керуючого, пов`язаної з виконанням повноважень ліквідатора у справі за період з 22.05.2014 року по 14.06.2021 року, згідно наданого розрахунку.

Суд, розглянувши клопотання арбітражного керуючого Бобрука Т.В. № 05/02 від 22.02.2022 року, заслухавши ліквідатора боржника та дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне.

Як вбачається із змісту клопотання № 05/02 від 22.02.2022 року та матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 22.05.2014 року припинено повноваження ліквідатора по справі № 5/120/2011/5003 арбітражного керуючого Гонти О.А. та призначено ліквідатором СПД Балуєвої Т.В. арбітражного керуючого Бобрука Т.В..

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 14.04.2015 року затверджено арбітражному керуючому (ліквідатору СПД Балуєвої Т. В.) Бобруку Т. В. оплату послуг за кожен місяць виконання ним своїх повноважень по справі № 5/120/2011/5003 в розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 15.06.2021 року затверджено звіти арбітражного керуючого Бобрука Т.В. про нарахування та виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі № 5/120/2011/5003 від 03.02.2021 року за період з 22.05.2014 року по 31.01.2021 року; та від 14.06.2021 року за період з 01.02.2021 року по 14.06.2021 року.

Вказана ухвала від 15.06.2021 року набрала законної сили та наразі є чинною.

Також, у клопотанні повідомляється, що загальна сума основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі за період з 22.05.2014 року по 14.06.2021 року становить - 631 617,12 грн, яка не відшкодована.

Окрім цього, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 11.10.2021 року відсторонено арбітражного керуючого Бобрука Т.В. від виконання повноважень ліквідатора СПД Балуєвої Т.В. та призначено ліквідатором у справі №5/120/2011/5003 арбітражного керуючого Томашука М.С.

Разом з цим, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 23.02.2022 року було відсторонено арбітражного керуючого Томашука М.С. від виконання повноважень ліквідатора Суб`єкта підприємницької діяльності Балуєвої Т.В. у справі № 5/120/2011/5003. Призначено ліквідатором Суб`єкта підприємницької діяльності Балуєвої Т.В. у справі №5/120/2011/5003 арбітражного керуючого Бобрука Тараса Володимировича.

Водночас, у клопотанні звертається увага на те, що фонд для оплати послуг арбітражного керуючого не створювався. Єдиним майном банкрута є частина квартири по АДРЕСА_2 , що складає 31/100 частки квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , яка перебуває в заставі. Будь-яке інше майно в боржника відсутнє.

Поряд з цим, розмір оплати основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі № 5/120/2011/5003 про банкрутство Суб`єкта підприємницької діяльності Балуєвої Тетяни Валеріївни становить у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень з моменту призначення - 22.05.2014 року по 20.10.2019 року, а з 21.10.2019 року по 14.06.2021 року у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ліквідатором повноважень.

Згідно долучено до клопотання розрахунку № 1 від 22.02.2022 року не отриманої основної грошової винагороди арбітражного керуючого за рахунок кредиторів пропорційно їх вимог у справі № 5/120/2011/5003 про банкрутство СПД Балуєвої Т.В. за період з 12 травня 2014 року по 14 червня 2021 року, загальна сума заявлених до Господарського суду Вінницької області кредиторських вимог до боржника у цій справі складає - 2 723 110,12 грн.

Розрахунок - 631 617,12 х 100 : 2 723 110, 12 грн. = 23,19 % з кожної суми кредиторських вимог кредитора по справі, а саме:

1) АТ КБ "Приватбанк", загальна сума вимог - 1 703 987,54 х 23,19 : 100 = 395 154,71 грн. До стягнення - 395 154,71 грн.

2) ФОП ОСОБА_5, загальна сума вимог - 80 000,00 х 23,19 : 100 = 18552, 00 грн. До стягнення - 18 552,00 грн.

3) ОСОБА_1 , загальна сума вимог - 153 600,00 х 23,19 : 100 = 35619,84 грн. До стягнення - 35 619,84 грн.

4) ОСОБА_2 , загальна сума вимог - 580 000,00 х 23,19 : 100 = 134502,00 грн. До стягнення - 134 502, 00 грн.

5) ОСОБА_3 , загальна сума вимог - 184 000,00 х 23,19 : 100 = 42669,60 грн. До стягнення - 42 669,60 грн.

6) ОСОБА_4 , загальна сума вимог - 21 522,58 х 23,19 : 100 = 4991,08 грн. До стягнення - 4 991,08 грн.

Разом з цим, у додатку арбітражного керуючого Бобрука Т.В. № 13/02 від 17.02.2023 року (поданий до суду 20.02.2023 року) до клопотання № 05/02 від 22.02.2022 року про пропорційне стягнення основної грошової винагороди у справі № 5/120/2011/5003, наведено судову практику Верховного Суду щодо пропорційного стягнення з кредиторів основної винагороди арбітражного керуючого у спрах про банкрутство.

На підставі викладеного, арбітражний керуючий Бобрук Т.В. просить суд стягнути на свою користь пропорційно з кредиторів основну грошову винагороду пов`язану із виконанням повноважень ліквідатора у справі № 5/120/2011/5003 про банкрутство Суб`єкта підприємницької діяльності Балуєвої Тетяни Валеріївни за період з 22.05.2014 р. по 14.06.2021 р., та видати накази суду.

Водночас, згідно додаткових письмових пояснень АТ КБ "Приватбанк" б/н від 21.11.2022 року по справі № 5/120/2011/5003 (надійшли до суду 22.11.2022 року), щодо клопотання арбітражного керуючого Бобрука Т.В про пропорційне стягнення з кредиторів основної винагороди арбітражного керуючого, пов`язаної з виконанням повноважень ліквідатора у справі, повідомлено, зокрема, наступне.

Оскільки, ліквідаційна процедури Суб`єкта підприємницької діяльності Балуєвої Т.В. не завершена, зокрема, наявне не реалізоване нерухоме майно Боржника, то розгляд питання щодо затвердження та стягнення винагороди арбітражного керуючого є передчасним та суперечить нормам Кодексу України з процедур банкрутства.

Приймаючи до уваги актуальну судову практику, АТ КБ "ПриватБанк" вважає, що відшкодування витрат керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, у зв`язку з виконанням ним повноважень керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у справі про неплатоспроможність фізичної особи не має бути покладено на кредиторів боржника, та сума заявленої винагороди не відповідає обсягу фактично вчинених дій арбітражним керуючим.

На підставі викладеного та відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства, ст.42 ГПК України, АТ КБ "ПриватБанк" просить суд прийняти до уваги зазначені письмові пояснення і заперечення при розгляді справи та відмовити в задоволенні клопотання арбітражного керуючого про покладеня винагороди керуючого реалізацією на кредиторів за необґрунтованістю.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах № 910/13407/17, № 915/370/16 та № 916/3545/15.

Як встановлено судом, ухвалою суду від 15.06.2021 року було затвердити звіти арбітражного керуючого Бобрука Т.В. про нарахування та виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі № 5/120/2011/5003 від 03.02.2021 року за період з 22.05.2014 року по 31.01.2021 року; та від 14.06.2021 року за період з 01.02.2021 року по 14.06.2021 року.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що згідно матеріалів цієї справи, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.09.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 15 червня 2021 року у справі № 5/120/2011/5003 та додані до неї документи повернуто скаржникам без розгляду, надіславши за адресою: АДРЕСА_5 .

Отже, ухвала суду від 15.06.2021 року у цій справі в апеляційному порядку не скасована на наразі є чинною.

Водночас, ухвалою суду від 15.06.2021 року у справі № 5/120/2011/5003, серед іншого встановлено, що за період з 22.05.2014 року по 31.01.2021 року основна грошова винагорода арбітражного керуючого Бобрука Т.В. становить 550 617,12 грн, яка не відшкодована.

За період з 01.02.2021 року по 14.06.2021 року основна грошова винагорода арбітражного керуючого Бобрука Т.В. нарахована згідно положень ст. 30 КУ з процедур банкрутства та становить 81 000,00 грн, яка не відшкодована.

Загальна сума основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора у справі за період з 22.05.2014 року по 14.06.2021 року становить - 631 617,12 грн.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" зазначено, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на усій території України.

При цьому держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах «Півень проти України» від 29.06.2004 заява № 56849/00, «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Войтенко проти України» від 29.06.2004 (заява № 18966/02) Високий суд нагадує практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу №1 (див. серед інших джерел, «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, § 40, ЄСПЛ 2002-III; «Ясіуньєне проти Латвії», заява № 41510/98, § 45, 6 березня 2003 року) - п. 53.

Згідно з викладеним у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 12/23-Б висновком про правильне застосування норм права, які регулюють питання нарахування, оплати та відшкодування витрат арбітражного керуючого (ліквідатора) і оплати його послуг (п. 44 вказаної постанови), не виявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника чи інших його активів та грошових коштів жодним чином не впливає на оплату його послуг. А відмова судом у задоволенні клопотання арбітражного керуючого про оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого за рахунок кредиторів за умови потенційної можливості виявлення майнових активів банкрута у майбутньому, а також за умови попереднього затвердження звітів про оплату послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого нівелює стадію виконання судових рішень, якими встановлювалися і затверджувалися розміри послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Також, суд зважає на те, що згідно наявного в матеріалах цієї справи реєстру вимог кредиторів станом на 10.02.2023 року у справі № 5/120/2011/5003, загальна сума визнаних господарським судом кредиторських вимог до боржника складає - 2 723 110,12 грн.

Поряд з цим, відповідно до згаданого вище реєстру вимог кредиторів, кредиторами у цій справі є : АТ КБ "Приватбанк" (загальна сума вимог 1 703 987,54 грн), ОСОБА_5 (загальна сума вимог 80 000,00 грн), ОСОБА_1 (загальна сума вимог 153 600,00 грн), ОСОБА_2 (загальна сума вимог 580000,00), ОСОБА_3 (загальна сума вимог 184 000,00 грн) та ОСОБА_4 (загальна сума вимог 21 522,58 грн).

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 15.11.2022 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_5 б/н від 28.09.2022 року (вх. № 01-36/686/22) про виключення кредитора зі складу комітету кредиторів, про виключення грошових вимог кредитора з реєстру вимог кредиторів та визнання вимог погашеними в порядку ст. 605 ЦК України у справі № 5/120/2011/5003.

Також, ухвалою суду від 13.02.2023 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 б/н від 26.09.2022 року (вх. № 01-36/687/22) про виключення кредитора зі справи №5/120/2011/5003. Відмовлено у задоволенні заяв : ОСОБА_2 б/н від 26.09.2022 року (вх. № 01-36/688/22); ОСОБА_3 б/н від 26.09.2022 року (вх. № 01-36/689/22); ОСОБА_4 б/н від 27.09.2022 року (вх. № 01-36/719/22) про виключення кредитора зі справи №5/120/2011/5003.

Вказані вище ухвали суду від 15.11.2022 року та від 13.02.2023 року у цій справі в апеляційному порядку не оскаржувались та наразі є чинними.

Слід зазначити, що у заяві ОСОБА_5 б/н від 28.09.2022 року (вх. № 01-36/686/22), зокрема, повідомлено, що з 11.01.2017 року ОСОБА_5 припинив свою підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець.

Також, у заяві ОСОБА_1 б/н від 26.09.2022 року (вх. № 01-36/687/22) повідомлено, що 06.02.2017 року ОСОБА_1 припинила свою підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець.

Разом з цим, судом встановлено, що, оскільки, фонд для оплати послуг арбітражного керуючого не створювався та єдиним майном банкрута є частина квартири по АДРЕСА_2 , що складає 31/100 частки квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , яка перебуває в заставі, а будь-яке інше майно в боржника відсутнє, у поданому клопотанні №05/02 від 22.02.2022 року арбітражний керуючий Бобрук Т.В. просить стягнути на свою користь пропорційно з кредиторів основну грошову винагороду пов`язаної із виконанням повноважень ліквідатора у справі № 5/120/2011/5003 за період з 22.05.2014 року по 14.06.2021 року, та видати накази суду.

Статтею 113 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Слід зазначити, що постановою суду від 24.11.2011 року боржника - Суб`єкта підприємницької діяльності Балуєву Тетяну Валеріївну визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру у справі № 5/120/2011/5003.

При цьому, вказана постанова суду від 24.11.2011 року у встановленому законом порядку не оскаржена, ніким не скасована та є чинною на даний час.

Разом з тим, ні Господарським процесуальним кодексом України, ні Кодексом України з процедур банкрутства не передбачено введення процедури погашення боргів боржника - Суб`єкта підприємницької діяльності, який є фізичною особою, за наявності винесеної раніше судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі про банкрутство такої фізичної особи.

Відтак, з 21.10.2019 року (дата введено в дію КУзПБ) провадження у справі №5/120/2011/5003 про банкрутство Суб`єкта підприємницької діяльності Балуєвої Тетяни Валеріївни, яка з 24.11.2011 року перебуває на стадії ліквідаційної процедури, здійснюється згідно з положеннями Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ, ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 12 КУзПБ, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 4 ст. 114 КУзПБ, кредитори мають право за рахунок власних коштів встановити арбітражному керуючому додаткову винагороду.

Згідно з частинами 1, 4, 7 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Європейський Суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 за заявою № 31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Приписи ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст. 30 КУзПБ визначають, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

У своїй постанові від 04.10.2018 року по справі № 916/1503/17, Верховний Суд зазначив, що відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.56 року, Конвенції Міжнародної організації праці N 105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.

Якщо процедура банкрутства триває після закінчення коштів, авансованих заявником відповідно до абзацу 6 частини другої статті 30 КУзПБ, або таке авансування не здійснювалося через інше правове регулювання на час ініціювання процедури банкрутства, фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредиторами не створено, а коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника або від продажу його майна, яке не перебуває в заставі, недостатньо для оплати послуг арбітражного керуючого та його витрат, або взагалі відсутні, арбітражний керуючий не позбавлений права звернутися до суду із заявою про стягнення з кредиторів банкрута коштів на сплату грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат у справі, пропорційно розміру визнаних кредиторських вимог (висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 5011- 15/2551-2012).

Таким чином, покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та його витрат у справі на кредиторів боржника є правильним, як у разі створення ними фонду для авансування таких витрат відповідно до частини п`ятої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, так і за ухвалою суду пропорційно сумам грошових вимог, адже залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого у відповідності до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021 у справі № 5002- 17/1718-2011).

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.12.2021 року у справі № 902/626/20, кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

При цьому, можливість покладення на кредиторів передбаченої законом грошової винагороди арбітражного керуючого у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, у разі якщо провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи триває після закінчення авансованих заявником коштів, повинна стимулювати кредиторів боржника здійснювати належний контроль за діяльністю арбітражного керуючого, приймати активну участь у такому провадженні та ухилятися від зловживання своїми правами і нехтування обов`язками, що, зокрема, може мати наслідком недопущення безпідставного затягування розгляду справи.

З огляду на викладене, відмінність боржників яка виражається у різному статусі юридичних та фізичних осіб і застосування до них різних процедур передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, жодним чином не може нівелювати право арбітражного керуючого на отримання передбаченої законом винагороди та на відшкодування його витрат, а тому судами попередніх інстанцій помилково не враховано правові висновки Верховного Суду викладені в постановах від 24.04.2018 у справі № 910/2923/15-г, від 01.08.2018 у справі № 912/1783/16, від 16.04.2019 у справі № 914/2458/16, від 30.01.2019 у справі № 910/32824/15.

Слід зазначити, що кредитори за умови непогодження з роботою арбітражного керуючого, з виконанням покладених на нього функцій, з розміром оплати праці арбітражного керуючого вправі були подавати скарги на дії арбітражного керуючого, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, оскаржувати ухвали суду про затвердження звітів про нарахування і виплату грошової винагороди.

Суд зазначає, що у матеріалах справи № 5/120/2011/5003 відсутні подані чи задоволені скарги щодо дій (бездіяльності) арбітражного керуючого Бобрука Т.В., які б свідчили про неналежне виконання ним своїх повноважень за період з 22.05.2014 р. по 14.06.2021 р. з метою затягування розгляду справи про банкрутство боржника.

Також, як встановлено судом, у цій справі фонд для авансування грошової винагороди арбітражного керуючого кредиторами не створювався; майно та кошти банкрута, які могли б бути спрямовані для сплати винагороди арбітражного керуючого також відсутні, що підтверджується наявними матеріалами справи.

За наведених вище обставин, положень законодавства та судової практики, суд дійшов висновку про те, що сплата основної грошової винагороди арбітражного керуючого повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Відтак, суд, перевіривши долучений до клопотання № 05/02 від 22.02.2022 року розрахунок № 1 від 22.02.2022 року не отриманої основної грошової винагороди арбітражного керуючого за рахунок кредиторів пропорційно їх вимог у справі №5/120/2011/5003 про банкрутство СПД Балуєвої Т.В. за період з 12 травня 2014 року по 14 червня 2021 року, дійшов висновку, що нараховані до пропорційного стягнення з кредиторів суми коштів є арифметично вірними та відповідають обставинам справи і приписам законодавства, а тому невідшкодована основна грошова винагорода арбітражного керуючого Бобрука Т.В. у розмірі 631 617,12 грн, яка нарахована за час здійснення виконання ним повноважень ліквідатора з 12.05.2014 р. по 14.06.2021 року у справі № 5/120/2011/5003, підлягає пропорційному стягненню із кредиторів у цій справі на користь арбітражного керуючого Бобрука Т.В. наступним чином : з АТ КБ "Приватбанк" в сумі 395 154,71 грн; з ОСОБА_5 в сумі 18 552,00 грн; з ОСОБА_1 в сумі 35 619,84 грн; з ОСОБА_2 в сумі 134 502, 00 грн; з ОСОБА_3 в сумі 42 669,60 грн; з ОСОБА_4 в сумі 4 991,08 грн.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання арбітражного керуючого Бобрука Т.В. № 05/02 від 22.02.2022 року про пропорційне стягнення з кредиторів основної винагороди арбітражного керуючого, пов`язаної з виконанням повноважень ліквідатора за період з 22.05.2014 року по 14.06.2021 року у справі № 5/120/2011/5003, в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 12, 30, 58-61, 113, 114 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 12, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 169, 232-236, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Продовжити строк ліквідаційної процедури Суб`єкта підприємницької діяльності Балуєвої Т.В. та повноважень арбітражного керуючого (ліквідатора) Бобрука Т.В. у справі №5/120/2011/5003 - до 21.06.2023 року.

2. Прийняти до відома проміжні звіти арбітражного керуючого Бобрука Т.В. б/н від 09.02.2023 року та б/н від 11.04.2023 року про хід ліквідаційної процедури у справі №5/120/2011/5003.

3. Призначити справу № 5/120/2011/5003 до розгляду в судовому засіданні на 21.06.2023 року об 11:30 год., в приміщенні Господарського суду Вінницької області (вул.Пирогова, 29, м. Вінниця, зал № 6).

4. Явку в судове засідання ліквідатора боржника визнати обов`язковою.

5. Роз`яснити учасникам справи про можливість участі у судовому засіданні згідно ч.ч. 1-4 ст. 197 ГПК України в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

6. Задоволити клопотання арбітражного керуючого Бобрука Т.В. № 05/02 від 22.02.2022 року про пропорційне стягнення з кредиторів основної винагороди арбітражного керуючого, пов`язаної з виконанням повноважень ліквідатора за період з 22.05.2014 року по 14.06.2021 року у справі № 5/120/2011/5003, повністю.

7. Стягнути з Акціонерного товариства КБ "Приватбанк" (вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094; ) на користь арбітражного керуючого Бобрука Тараса Володимировича (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21100, Свідоцтво № 192 від 26.02.2013 р., ідент. код НОМЕР_1 ) 395 154,71 грн - основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі № 5/120/2011/5003 про банкрутство Суб`єкта підприємницької діяльності Балуєвої Тетяни Валеріївни.

8. Стягнути з ОСОБА_5 ( АДРЕСА_6 ; ідент.код НОМЕР_2 ) на користь арбітражного керуючого Бобрука Тараса Володимировича (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21100, Свідоцтво № 192 від 26.02.2013 р., ідент. код НОМЕР_1 ) 18 552,00 грн - основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі № 5/120/2011/5003 про банкрутство Суб`єкта підприємницької діяльності Балуєвої Тетяни Валеріївни.

9. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , ідент. код НОМЕР_3 ) на користь арбітражного керуючого Бобрука Тараса Володимировича (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21100, Свідоцтво № 192 від 26.02.2013 р., ідент. код НОМЕР_1 ) 35 619,84 грн - основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі № 5/120/2011/5003 про банкрутство Суб`єкта підприємницької діяльності Балуєвої Тетяни Валеріївни.

10. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_8 ; ідент. код НОМЕР_4 ) на користь арбітражного керуючого Бобрука Тараса Володимировича (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21100, Свідоцтво № 192 від 26.02.2013 р., ідент. код НОМЕР_1 ) 134 502,00 грн - основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі № 5/120/2011/5003 про банкрутство Суб`єкта підприємницької діяльності Балуєвої Тетяни Валеріївни.

11. Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_9 ; ідент. код НОМЕР_5 ) на користь арбітражного керуючого Бобрука Тараса Володимировича (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21100, Свідоцтво № 192 від 26.02.2013 р., ідент. код НОМЕР_1 ) 42 669,60 грн - основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі № 5/120/2011/5003 про банкрутство Суб`єкта підприємницької діяльності Балуєвої Тетяни Валеріївни.

12. Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_10 ; ідент. код НОМЕР_6 ) на користь арбітражного керуючого Бобрука Тараса Володимировича (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21100, Свідоцтво № 192 від 26.02.2013 р., ідент. код НОМЕР_1 ) 4 991,08 грн - основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора у справі № 5/120/2011/5003 про банкрутство Суб`єкта підприємницької діяльності Балуєвої Тетяни Валеріївни.

13. Видати накази після набрання ухвалою суду законної сили.

14. Ліквідатору боржника надати суду звіт про виконану роботу в ході ліквідаційної процедури боржника по справі № 5/120/2011/5003 з усіма підтверджуючими документами.

15. Копію ухвали надіслати згідно переліку рекомендованим листом та на електронні адреси: арбітражному керуючому Бобруку Т.В. - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АТ КБ "ПриватБанк" - ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_1. - ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_5. - ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи;

2 - ОСОБА_2. - АДРЕСА_8 ;

3 - ОСОБА_4 - АДРЕСА_10 ;

4 - ОСОБА_3 - АДРЕСА_9 .