ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

06 квітня 2023 року м.Харків Справа № 913/98/23
Провадження №13/913/98/23
Господарський суд Луганської області у складі судді Яресько Б.В., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕЦТЕХСТРОЙ-ПЛЮС, м. Харків
до відповідача Департаменту будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації м. Сєвєродонецьк
про стягнення заборгованості 6 921 218 грн. 89 коп. по договору будівельного генпідряду № 88 від 30.12.2020 р.
На розгляд Господарського суду Луганської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕЦТЕХСТРОЙ-ПЛЮС м. Харків до Департаменту будівництва, енергозбереження, архітектури та містобудування Луганської обласної державної адміністрації м. Сєвєродонецьк про стягнення заборгованості 6921218 грн. 89 коп. по договору будівельного генпідряду № 88 від 30.12.2020 р.
Вирішуючи питання про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, судом встановлено наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.
Пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з ч.2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Як передбачено ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру, які подаються до господарських судів, судовий збір сплачується в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 грн.
З огляду на те, що позивачем заявлено майнову вимогу про стягнення 6921218 грн. 89 коп., то до сплати підлягає 103818 грн. 28 коп. судового збору.
Всупереч зазначеному позивачем надані докази про сплату судового збору в сумі 2684 грн. 00 коп. за платіжною інструкцією № 2162 від 24.03.2023 р.
Таким чином, відсутні докази сплати судового збору у розмірі 101134 грн. 28 коп.
Разом з тим, позивачем до позовної заяви долучено клопотання про відстрочення сплати судового збору.
В обґрунтування заявленого клопотання позивач посилається на те, що він територіально знаходився у м. Сєвєродонецьк Луганської області, де фактично велись бойові дії у зв`язку із збройною російською агресією. Вказані обставини загальновідомі.
Позивач був змушений шукати шляхи до релокації з місця, де ведуться бойові дії та перепрофілювання у зв`язку з занепадом будівельної галузі в умовах війни в України. Однак, у зв`язку з виникненням значної дебіторської заборгованості з причин припинення здійснення розрахунків відповідачем за наведеними договорами будівельного підряду, позивач опинився у скрутному фінансовому становищі та об`єктивно не має можливості на момент звернення до суду з позовною заявою сплатити судовий збір у повному обсязі - 103 818,28 гривень.
На підтвердження скрутного фінансового стану та відсутність грошових коштів до клопотання додається фінансова звітність станом на 31.12.2022, розшифрування статей балансу станом на 31.12.2022.
Розглянувши клопотання позивача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
З аналізу ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.
Що ж до самих умов, визначених ст. 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.
Так, умови, визначені у п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 ст. 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Слід зазначити, що встановлений ст. 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.
Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що приписи п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» поширюються на окремі категорії позивачів, які є фізичними особами та не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію.
Слід зазначити, що подібна за змістом правова позиція, викладена в ухвалах Верховного Суду від 05.03.2021 у справі №910/9741/20, від 06.01.2021 у справі № 927/579/19, від 20.08.2020 у справі № 910/6421/19, від 18.05.2020 у справі № 910/704/19, від 24.01.2020 у справі № 915/923/15.
З огляду на зазначене, у суду відсутні правові підстави для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.
Згідно з ч.1 та ч.2 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
З огляду на вищенаведене, відповідно до вказаних норм ГПК України позовну заяву слід залишити без руху, встановивши позивачеві спосіб і строк для усунення недоліків.
Керуючись статтями 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕЦТЕХСТРОЙ-ПЛЮС про відстрочення сплати судового збору в розмірі 101134 грн. 28 коп. відмовити.
2.Позовну заяву залишити без руху.
3.Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали на усунення допущених недоліків шляхом надання суду доказів сплати судового збору в загальній сумі 103818 грн. 28 коп.
4.Роз`яснити Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕЦТЕХСТРОЙ-ПЛЮС, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і буде повернута особі, що звернулася із позовною заявою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали підписано 06 квітня 2023 року.

Суддя Богдан ЯРЕСЬКО