Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Одинцові О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноком" у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноком" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп-2000" про стягнення 1 699 060,26 грн., за участю представників позивача (заявника) - не з`явився, відповідача - не з`явився
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 року позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп-2000" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноком" 1 285 073 грн. заборгованості, 378 760,56 грн. інфляційних втрат, 35 226,70 грн. 3% річних та 25 485,90 грн. судового збору.

24.03.2023 року позивач подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судового витрат, в якій просив стягнути 24 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2023 року призначено судове засідання для ухвалення додаткового рішення у справі на 05.04.2023 року.

05.04.2023 року представники сторін в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується заява, суд вважає, що вказана заява позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Отже, додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження витрат пов`язаних з розглядом справи в Господарському суді міста Києва позивач надав: договір про надання правничої (правової) допомоги № 256/22 від 01.06.2022 року з додатковою угодою № 1 до нього від 01.11.2022 року та акт наданих послуг від 21.03.2023 року на загальну суму 21.03.2023 року.

Вказані докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем судових витрат в Господарському суді міста Києва у даній справі на зазначену ним суму.

Частиною 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 року позов задоволено повністю, то судові витрати понесені позивачем відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Враховуючи, що в рішенні не було вирішено питання щодо розподілу цих витрат, керуючись статтею 244 ГПК України, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноком" про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Темп-2000" (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 29; код 31111758) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноком" (04076, м. Київ, пр. Бандери Степана, 6; код 21628777) 24 000 (двадцять чотири тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Додаткове рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, які визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна