ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2023 Справа № 914/3153/22

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Щерби О.Б., розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк».

до відповідача-1: Фізичної особи підприємця Костюк Марії Іванівни

відповідача-2: ОСОБА_1

про: стягнення 856 861,47 грн.,

представники

позивача: Дільний Н.З.

відповідача-1: не з`явився

відповідача-2: не з`явився,

ВСТАНОВИВ

12.12.2022р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до відповідача-1: Фізичної особи підприємця Костюк Марії Іванівни, відповідача-2: ОСОБА_1 про стягнення 856 861,47 грн.

15.12.2022р. Господарським судом Львівської області, в порядку ст.176 ГПК України, було сформовано запит та надіслано 16.12.2022р. до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМСУ у Львівській області та органу місцевого самоврядування стосовно надання відомостей щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 . Станом на 26.12.2022 р. надійшла відповідь на вказаний запит.

28.12.2022р. Господарський суд Львівської області постановив ухвалу у цій справі, відповідно до якої, ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 25.01.2023р.; явку учасників справи у судове засідання визнати обов`язковою; викликати представників сторін у підготовче засідання.

Хід справи викладено в ухвалах і відображено в протоколах суду.

Суть спору та правова позиція учасників справи:

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачами умов кредитного договору та договору поруки.

Відповідачі своїм правом на подання відзиву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористались, в судові засідання не з`являлись, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За таких обставин, рішення ухвалюється за наявними матеріалами справи, на підставі ч.2 ст.178 ГПК України.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у ст. 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За результатами дослідження наданих позивачем доказів та матеріалів справи, суд встановив наступне:

27 грудня 2017р. між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі територіально - відокремленого безбалансового відділення №10013/0344 філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» (надалі - Банк) та Фізичною особою - підприємцем Костюк Марією Іванівною (надалі - Позичальник, Відповідач-1) було укладено договір кредитної лінії № 2063-117 (надалі - Договір).

18.07.2019р. відбулася зміна типу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменуванням його на акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».

03 липня 2020р. між Банком та Позичальником було укладено Додатковий договір №1 до Договору (надалі Договір 1), яким було внесення змін в частині діючого ліміту кредитування.

09.04.2021р. між Банком та Позичальником було укладено Додатковий договір №2 до Договору (надалі - Договір 2), яким було внесення змін в частині діючого ліміту кредитування, а також щодо процентної ставки.

У відповідності до п.2.1 згаданого Договору, Банк зобов`язався надати на умовах цього Договору, а Позичальник зобов`язався отримати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим Договором строки Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Кредит надавався у вигляді відновлюваної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення Кредиту не пізніше « 26» грудня 2020 року (п.2.2 Договору), 09.04.2021р. Договором 2 змінено остаточний термін повернення кредиту не пізніше 26.12.2021р.

Згідно п.2.3 Договору, Сторони погодили суму Максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 1 000 000,00 (один мільйон) гривень.

09.04.2021р. Договором 2 Сторони погодили суму Максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 943 000,00 гривень.

Умовами пункту 2.3.2 Договору 2 Сторони погодили збільшення /зменшення діючого ліміту кредитування в строки згідно графіку.

Позичальник зобов`язався здійснити погашення основної суми боргу за кожним траншем не пізніше, ніж на 365 календарний день з моменту отримання траншу, незалежно від розміру Діючого ліміту кредитування, що встановлений на окремий банківський день згідно з підпунктом 2.3.2 цього Договору, (п.2.3.3 Договору).

Як вказує позивач, Позичальником не дотримано вимоги п.2.3.3 Кредитного договору, та допущено прострочення платежу по поверненню основного боргу за траншем, починаючи з 04.10.2021 року.

Згідно пункту 10.4 Кредитного договору, Сторони за взаємною згодою встановили, що будь-які повідомлення, вимоги, згоди та інший обмін інформацією, що направляються Сторонами одна одній, повинні бути здійснені у письмовій формі. Такі повідомлення вважаються направленими належним чином, якщо вони доставлені адресату кур`єром або відправлені цінним листом (із описом вкладення)/рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною у статті 11 цього Договору (якщо інша адреса не повідомлена однією Стороною іншій Стороні відповідно до умов цього Договору), або отримані однією Стороною від іншої Сторони особисто під розпис, крім випадків, коли інший спосіб відправлення повідомлень прямо передбачений умовами цього Договору. Датою направлення таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення зв`язку відправника.

На виконання цих вимог, 10.08.2022 року Банк надіслав Позичальнику лист №111.41.2/24393/2022-13/вих про сплату заборгованості в розмірі 698 886,22 гривень протягом 7 днів з дати отримання цього листа, що був доставлений кур`єром особисто Позичальнику 16.08.2022 року, та підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (трек-код 772).

Як зазначає позивач, після спливу строку, встановленого листом, Позичальник не забезпечила погашення заборгованості за Договором.

Відповідно до п. 8.1 Договору, спори за цим Договором, врегулювання яких неможливо досягнути шляхом переговорів протягом 20 (двадцяти) календарних днів, вирішуються в судовому порядку відповідно до вимог Законодавства.

Відповідно до умов, передбачених в п.2.7 Договору, при нарахуванні та сплаті процентів за користування Кредитом, яка є фіксованою, Сторони повинні керуватись п.п. 2.7.1.1 Договору, яким визначено розмір процентної ставки -16,75 процентів річних. При цьому, застосування відповідного розміру процентної ставки відбувається за відсутності підстав для застосування розміру процентної ставки, зазначеного в пп. 2.7.1.2. цього Договору.

Наведені зміни набрали чинності відповідно до Договору 2 від 09.04.2021р.

Приписами пункту 2.7.6 Договору передбачено, що проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт на основну суму боргу та за строк фактичного користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту включно, та до повного погашення основної суми боргу за цим Договором.

Порядок сплати процентів, що нараховані за період з дня видачі Кредиту (траншу) або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по день погашення Позичальником Кредиту (траншу) проценти (з урахуванням пп.2.7.8 цього Договору) сплачуються Позичальником не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, а в разі розірвання цього Договору або настання остаточного терміну повернення Кредиту- одночасно з погашенням всієї Основної суми боргу або в інший строк, визначений цим Договором. Перший раз Позичальник сплачує проценти не пізніше 10.01.2018р.

Як зазначає позивач, Позичальником допущено прострочення платежів по сплаті процентів, починаючи з 12.10.2021 року.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за період з 28.12.2019р. по 23.02.2022р.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання Позичальника, що випливає з Договору, 27 грудня 2017 року між Банком, ОСОБА_1 (Відповідач-2) та ОСОБА_2 (Відповідач-1) було укладено договір поруки №2063-117/2, (далі - Договір поруки), а також Додатковий договір №1 від 03.07.2020р. та Додатковий договір №2 від 09.04.2021р., згідно яких Відповідач-2 безумовно, безвідклично та безоплатно зобов`язався перед Кредитором відповідати солідарно з Боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов Договору.

Відповідно до п.4.2.1 Договору поруки, незалежно від зміни фінансового стану безумовно та безвідклично на умовах, визначених цим Договором, Поручитель зобов`язаний виконати в повному обсязі зобов`язання за Кредитним договором та за Договором поруки.

Пунктом 4.2.7 Договору поруки передбачено обов`язок Поручителя здійснити виконання порушеного зобов`язання протягом 10 (десяти) календарних днів з дати направлення Вимоги від Кредитора та в обсязі, зазначеному у Вимозі.

Враховуючи, що Позичальниця не виконувала зобов`язань по Договору, керуючись п.3.2.7, 4.2.7 Договору поруки, Банк 10.08.2022р. за №111.41.2/24413/2022вих, направив Відповідачу-2, Вимогу про усунення порушень та сплату всієї суми заборгованості. Вимога Відповідачем-2 одержана 16.08.2022 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення із трек-кодом Укрпошти №063.

Підставою для визначення суми зобов`язання (включаючи основну суму боргу, суми нарахованих процентів, комісійні винагороди та інші платежі) є виписки з рахунків, відкритих у Банку для обліку заборгованості Позичальника за цим Договором, (п.3.4.1 Договору).

Позивачем на підтвердження своїх вимог, зокрема, надано копію Виписки з Поточного рахунку Позичальника.

Позивач стверджує, що станом на 21.11.2022р., відповідачі не виконали вимог Банку про сплату заборгованості, внаслідок чого така заборгованість відповідачів перед Банком становить 856 861,47 гривень, в тому числі:

-прострочена заборгованість за основним боргом - 679 819,64 грн,

-прострочені проценти за користування кредитом - 54 007,44 грн,

-3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 22 436,07 грн,

-3% річних за несвоєчасне погашення процентів - 1 175,74 грн,

-інфляційні втрати за несвоєчасне погашення основного боргу - 93 747,00 грн,

-інфляційні втрати за несвоєчасне погашення процентів - 5 675,58 грн.

Відповідач-1 та Відповідач-2 доказів сплати заборгованості не надали.

З огляду на вищенаведене, позивач вважає, що порушені його права та інтереси підлягають судовому захисту.

Позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав у зв`язку з невиконанням відповідачами своїх зобов`язань за договорами.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 11, 525, 526 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості.

Відповідно до положень частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем-1 та відповідачем- 2, що позивач виконав свої договірні зобов`язання.

Відповідач-1 заборгованість по кредиту та заборгованість по процентам в добровільному порядку не сплатив.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості по кредиту та по процентам за користування кредитом, судом встановлено, що вказані розрахунки є арифметично вірними та здійснені позивачем у відповідності до умов укладеного між сторонами договору та вимог чинного законодавства.

Частина 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-ІХ від 15.03.2022р., набрав чинності з 17.03.2022р., доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18, яким встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Дія цього Закону розповсюджується, в тому числі і на кредитні операції; суб`єктами застосування є фізичні особи; фізичні особи - підприємці; юридичні особи, в тому числі банки.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 28.12.2019р. по 23.02.2022р.

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині позову обгрунтовані і підлягають задоволенню повністю.

З огляду на ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За частиною 3 наведеної норми, з урахуванням змін, внесених Законом № 2478-VIII від 03.07.2018р., особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Дослідивши умови Договору поруки, встановлено, що його предмет визначено, як всі зобов`язання Позичальника перед Кредитором, що випливають з умов Договору кредитної лінії, у тому числі, щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також встановлено, що Поручитель несе визначену Законодавством відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин припинення поруки за договором.

За таких обставин та з урахуванням умов договору поруки, Банк набув право вимоги до відповідача-1 та відповідача-2, як до солідарних відповідачів, щодо погашення заборгованості за Договором кредитної лінії.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням вищевикладеного, вимоги позивача до відповідача-1 та відповідача-2 є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.13, 73-74, 76-79, 86,129, 236, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця Костюк Марії Іванівни (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, місто Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г, ідентифікаційний код 00032129) в особі філії - Львівське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (79000, місто Львів, вулиця Січових Стрільців, будинок 9, ідентифікаційний код ВП 09325703) 679 819,64 грн. простроченої заборгованості за основним боргом, 54 007,44 грн. прострочені проценти за користування кредитом, 22 436,07 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 1 175,74 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, 93 747,00 грн. - інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу, 5 675,58 грн. - інфляційних втрат за несвоєчасне погашення процентів та 12 852,92 грн. - судового збору.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст рішення складено 10.04.2023 р.

Суддя Король М.Р.