УХВАЛА

м. Київ

04.04.2023Справа № 910/3757/22

За позовом ОСОБА_1 до Громадської організації "Спілка співвласників "Сяйво", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

про визнання недійсними рішень загальних зборів, визнання недійсним статуту та скасування реєстраційних дій

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Шилін Є.О.

Представники: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На вирішенні Господарського суду міста Києва перебуває вказаний спір.

Чергове судове засідання призначено на 04.04.2023.

У вказане судове засідання з`явилися всі учасники судового розгляду.

Так, 04.04.2023 через канцелярію суду від представника третіх осіб адвоката Савченка В. надійшла заява про відвід судді Борисенко І.І. від розгляду справи.

Згідно з ч.3 ст.38 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Представник третіх осіб зазначає, що частина підстав для відводу йому стала відома 28.03.2023, у зв`язку з оголошенням судом ухвали від 28.03.2023 про виправлення описки в ухвалі суду від 14.03.2023 про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи по справі, отже дана заява подається відповідно до абз.2 ч.3 ст.38 ГПК України.

В судовому засіданні 04.04.2023 адвокат надав суду усні пояснення щодо не можливості подання відповідної заяви про відвід у дводенний строк з дня настання обставин, які стали підставою для подачі заяви про відвід, зокрема хвороба останнього.

За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд заяви по суті.

При цьому, щодо процесуальних питань щодо розгляду заяви, суд вказує таке.

Відповідно до частин 2,3,7,8 ст.39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно.

Враховуючи положення абз.2 ч.3 ст.39 ГПК України, у зв`язку з поданням заяви про відвід судді менш ніж за три робочі дні до судового засідання, а саме в день судового засідання, у суду відсутні підстави для передачі даної заяви на розгляд іншому судді.

Отже заява про відвід судді подана представником третіх осіб вирішується судом, що розглядає справу.

Так, у судовому засіданні 04.04.2023 представник третіх осіб Савченко В. заяву про відвід підтримав, представники позивача та відповідача проти заявленого відводу судді Борисенко І.І. заперечували, з підстав необґрунтованості та просили суд відмовити у її задоволенні.

Судом встановлено, що згідно змісту заяви, в обґрунтування відводу судді Борисенко І.І. від розгляду справи, представник третіх осіб посилається на те, що судом в рамках даної справи винесено ухвалу про забезпечення позову, також, на те, що 14.03.2023 суд проводив засідання без участі представника третіх осіб, який подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному. Крім того, зазначає, про тривалий судовий розгляд даної справи, який на переконання заявника зумовлений судом у зв`язку з розглядом пов`язаної справи. Також, зазначає про винесення судом ухвали про відмову у призначенні експертизи та ухвали про виправлення описки у такій ухвалі, що на переконання заявника свідчить про позбавлення його права повторно заявити клопотання про призначення експертизи. Таким чином, вказані обставини, на переконання заявника, свідчать про процесуальне порушення прав третіх осіб та викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді даної справи.

Розглянувши заяву представника третіх осіб про відвід судді Борисенко І.І. від розгляду справи, заслухавши пояснення заявника та представників позивача та відповідача, суд зазначає наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР) закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Інститут відводу заінтересованих в результаті справи суддів є гарантією об`єктивності дослідження фактичних обставин справи та вчинення інших процесуальних дій.

Частина 1 статті 35 ГПК України визначає підстави для відводу судді.

Так, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, згідно положень ч.13 ст.32 ГПК України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

І поданої заяви про відвід вбачається, що заявник фактично не згоден з судовими рішеннями, прийнятими судом в рамках даної справи, а саме: ухвала про забезпечення позову, ухвала про відмову у призначенні експертизи, ухвала про виправлення описки.

Відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, установлених законом.

Як зазначив Конституційний суд України в своєму рішенні від 23.05.2001 року №6-рп/2001, судоустрій і судочинство визначаються винятково законом України. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідно процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення розгляду справи у першій інстанції та прийняття по них судових рішень, належить до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

В пункті 10 постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади" зазначено наступне. Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Таким чином, подана представником третіх осіб заява про відвід судді за своєю суттю зводиться до незгоди з процесуальною діяльністю суду в цій справі, а саме, незгода відповідача з зазначеними вище ухвалами, а також об`єктивного та повного розгляду справи з урахуванням преюдиції.

Крім того, щодо посилань заявника про прийняття ухвали про забезпечення позову без участі учасників справи, суд зазначає, що вказаний порядок передбачений нормами процесуального закону, про що, на переконання суду, мав би бути обізнаний заявник, з огляду на те, що останній являється спеціалістом в галузі права.

Суд також відхиляє доводи заявника в частині розгляду клопотання про призначення експертизи без його участі за наявності заяви про відкладення засідання у зв`язку з його хворобою, з огляду на те, що у задоволенні заяви про відкладення судом було відмовлено відповідною ухвалою, з підстав, викладених судом у такій ухвалі.

Щодо доводів заявника про затягування розгляду справи до вирішення іншої справи, суд вказує, що такі твердження повністю спростовуються матеріалами справи. Варто зазначити, що відкладення/перенесення розгляду даної справи відбувалось не з підстав вирішення/розгляду іншої справи, а інших підстав, про які вказано у відповідних судових актах, про що, заявнику, як представнику, який належним чином виконує свої обов`язки щодо представлення інтересів учасників справи має бути відомо.

Потрібно зауважити, що підставами для відводу судді можуть бути лише конкретні обставини, які викликають обґрунтований сумнів в неупередженості такого судді (ст.35 ГПК України).

При цьому незгода з процесуальною діяльністю суду до таких обставин не може належати, адже в такому випадку будь-яка сторона в будь-якій справі зможе в такий спосіб змінювати суддю у своїй справі.

Саме тому законодавцем включено до статті 35 ГПК України частину 4: незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Щодо тверджень заявника про винесення ухвали про виправлення описки в ухвалі про відмову у призначенні експертизи, що на переконання заявника свідчить про позбавлення його права на розгляд судом повторної заяви про призначення експертизи, суд вказує.

Клопотання про призначення експертизи вирішено судом повністю, про що свідчить, в тому числі, мотивувальна та резолютивна частина відповідної ухвали суду. Також, судом було внесено виправлення ухвалою суду, в частині технічної описки, яка не впливає на суть прийнятого судового рішення з питань призначення експертизи.

Більше того, суд зазначає, що клопотання з питань призначення експертизи заявляється учасниками в рамках підготовчого провадження. Поміж тим, станом на час подачі клопотання, підготовче провадження судом закрито, розгляд справи здійснювався по суті.

Пунктами 1-4 ч.1, ч.3 ст.35 та статтею 36 ГПК України визначений перелік підстав, за яких суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу). Жодної з перелічених законом підстав заявником не наведено.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (п.5 ч.1 ст.35 ГПК України), однак зазначає, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

У заяві адвоката Савченка В. про відвід судді Борисенко І.І. від розгляду справи №910/3757/22 заявником не зазначено та до заяви не долучено належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для відводу. Заявником у поданій заяві документально не обґрунтовано обставин, визначених вимогами статтями 35, 36 ГПК України.

Доводи, викладені у заяві про відвід судді, зводяться виключно до незгоди сторони з процесуальними рішеннями судді і не можуть бути підставою для відводу.

Інших обґрунтувань, які б свідчили про будь-яку можливу упередженість судді під час розгляду даної справи, скаржник не навів.

Отже, викладені адвокатом Савченком В. у заяві доводи та обставини не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді.

Судом не встановлено інших підстав, визначених законом, для відводу судді.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви адвоката Савченка В. про відвід судді Борисенко І.І.

Згідно з ч.11 ст.39 ГПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 2, 7, 13, 35, 38, 39, 42, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника третіх осіб Савченка В. про відвід судді Борисенко І.І. від розгляду справи №910/3757/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.І. Борисенко