ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2023 р. Справа№ 910/555/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Мальченко А.О.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2022, повний текст якого складений 02.12.2022

у справі №910/555/22 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс»

до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

про стягнення 57 978,99 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу (суброгації) матеріальної шкоди в сумі 57 978,99 грн., яка становить частину з виплаченого позивачем, як страховою організацією за укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські телекомунікаційні мережі» договором добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів № 1076342 від 02.12.2020, страхового відшкодування, в зв`язку з пошкодженням автомобіля Фіат, державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок ДПТ, що сталася з вини ОСОБА_1 , який є працівником відповідача та керував належним відповідачу автомобілем МАЗ 6513Е8-520-000, державний номерний знак НОМЕР_2 .

При розрахунку заявленої до стягнення суми позивач виходить з того, що ним за наслідками спірної ДТП Товариству з обмеженою відповідальністю «Київські телекомунікаційні мережі» мало бути виплачено 110 602,80 грн., проте, так як станом на дату спірної ДТП цивільно-правова відповідальність осіб, які на законних підставах керують автомобілем МАЗ 6513Е8-520-000, державний номерний знак НОМЕР_2 , була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/7891660 і останнім позивачу було виплачено 52 623,81 грн. (витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом з урахуванням коєфіціенту фізичного зносу), стягненню з відповідача підлягає залишок шкоди, який не покривається вказаним полісом та не був виплачений, а саме 57 987,99 грн. (110 602,80-52 623,81).

Відповідач проти задоволення позову заперечив, пославшись на те, що:

- наданим позивачем Звітом про визначення вартості матеріального збитку № 30/21 від 08.04.2021 підтверджується те, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить саме 52 623,81 грн. і саме цю суму сплатила страхова компанія відповідача, а відтак підстави для задоволення позову відсутні;

- ним ставиться під сумнів компетентність експерта, так як огляд автомобіля проводився без виклику представників відповідача, а відтак такий звіт є неналежним та недопустимим доказом;

- розмір виплаченого позивачем за наслідками спірної ДТП страхового відшкодування визначений останнім виходячи з вартості ремонтних робіт та матеріалів, які встановлені рахунком-фактурою № 00040762 від 08.04.2021 та актом виконаних робіт № 00040762 від 28.05.2021 складеними Фізичною-особою підприємцем Шевчук І.В. (виконавець робіт з ремонту автомобіля Фіат, державний номерний знак НОМЕР_1 - примітка суду) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські телекомунікаційні мережі». У вказаному акті зазначено про те, що технічне обслуговування та ремонт автомобіля виконані у відповідності з вимогами експлуатаційної, ремонтної, технологічної документації, нормативними документами та згідно з умовами договору, проте у матеріалах справи відсутній відповідний договір, укладений між Фізичною-особою підприємцем Шевчук І.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські телекомунікаційні мережі».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.11.2022 у справі №910/555/22 позовні вимоги задоволені в повному обсязі, до стягнення з відповідача на користь позивача присуджено відшкодування в сумі 57 978,99 грн. та судовий збір в розмірі 2 481,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за наслідками спірної ДТП винною у якій було визнано працівника відповідача позивачем, як страховою організацією за укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські телекомунікаційні мережі» договором добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів № 1076342 від 02.12.2020, було виплачено страхове відшкодування в сумі 110 602,80 грн. частину з якого, а саме 52 623,81 грн. (вказана сума є вартістю відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - примітка суду) позивачу було відшкодовано Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія», як страховиком цивільно-правова відповідальність осіб, які на законних підставах керують автомобілем МАЗ 6513Е8-520-000, державний номерний знак НОМЕР_2 , а відтак решту з виплаченої суми має відшкодувати саме відповідач.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2022 у справі №910/555/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Крім того, скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаного рішення.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, за умов неповного з`ясування обставин справи, що потягло за собою невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи.

У обґрунтування вимога апеляційної скарги апелянт послався на те, що:

- у порідку суброгації страховик не має права вимагати відшкодування вартості експертизи так як такі витрати страховика не є страховим відшкодування, а спрямовані на визначення розміру збитків;

- судом першої інстанції не досліджено питання чинності укладеного між позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські телекомунікаційні мережі» договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів № 1076342 від 02.12.2020, зокрема те, що:

1) договір набуває чинності за умови сплати страхового платежу, а дія його припиняється у випадку несплати страхового платежу, проте матеріли справи не містять доказів сплати страхувальником позивачу страхових платежів;

2) умовами вказаного договору передбачено випадки коли події що відбулись не відносяться до страхових випадків, проте судом не було досліджено та встановлено те, чи спірний випадок є страховим в розумінні умов вказаного договору;

- вартість відновлювального ремонту спірного автомобіля (110 602,80 грн.) є меншою за страхову суму, визначену полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/7891660, а відтак відповідач є неналежним відповідачем;

- в протоколі огляду транспортного засобу (додаток № 2 до Звіту № 30/21) зазначено дату проведення огляду 05.04.2021 у складі СПД Мукоєвський М.М. та представник власника ДТЗ Антоненко Е.Г.; огляд проводився за адресою: СТО «Нанопротек», м. Київ, вул. Велика Кільцева, 22, а у п. 2 Звіту № 30/210 зазначено, що огляд транспортного засобу проводився 02.04.2021 за адресою: м. Київ, вул. Брожка, 19 в присутності власника ОСОБА_4., оцінювач Мукоєвський М.М.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2022, справу №910/555/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Мальченко А.О., Шаптала Є.Ю..

З огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до Північного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що у даному випадку унеможливлює розгляд поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування матеріалів даної справи у суду першої інстанції та відкладення вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/555/22 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №910/555/22.

Матеріали вказаної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду 06.02.2023.

Частиною 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (глава 1. Апеляційне провадження Розділу IV ГПК України - прим. суду).

Частиною 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481*100=248 100 грн.) крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої за 248 100,00 грн., справа підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 задоволено клопотання Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2022 по справі №910/555/22, апелянту поновлено вказаний строк, зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2022 по справі №910/555/22 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2022 у справі №910/555/22, постановлено здійснювати розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв (відзивів) та клопотань в письмовій формі протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

02.03.2023 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач, з посиланням на те, що:

- позивачем не заявлено вимог про стягнення з відповідача вартості складення Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 30/21 від 08.04.2021;

- чинність та дійсність договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів № 1076342 від 02.12.2020 не є предметом цього спору;

- договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів № 1076342 від 02.12.2020 не містить обмеження страхувальника конкретними цілями у використанні транспортного засобу;

- за змістом положень чинного законодавства Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», як страховик цивільно-правова відповідальність осіб, які на законних підставах керують автомобілем МАЗ 6513Е8-520-000, державний номерний знак НОМЕР_2 , мало обов`язок виплатити витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (ст.ст. 22, 29 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») та виконало вказаний обов`язок, а решта, яка є різницею між завданою майновою шкодою та виплаченою Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» сумою, має бути відшкодована саме відповідачем, як роботодавцем винуватця ДТП;

- у випадку наявності сумнівів щодо Звіту № 30/210 відповідач мав право подати клопотання про проведення судової експертизи, проте не скористався такою можливістю,

просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Станом на 10.04.2023 інших відзивів, пояснень та клопотань до суду не надходило.

Враховуючи обставини, пов`язані зі запровадженням воєнного стану в Україні з 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, та його продовження Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022 від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022 та від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», справа розглядається у розумний строк.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

02.12.2022 позивач (страховик) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські телекомунікаційні мережі» (страхувальник) уклали добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортних засобів № 1076342 (далі Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортними засобами та додатковим обладнанням, визначеними у Додатку № 1 до Договору, зокрема, і автомобіля Фіат, державний номерний знак НОМЕР_1 (далі Автомобіль).

Згідно з Додатком № 1 строк дії Договору щодо Автомобіля з 31.12.2020 по 30.12.2021.

30.03.2021 о 10 год. 30 хв. на перехресті пр. Маяковського та вул. Драйзера в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю Автомобіля під керування ОСОБА_2 та автомобіля МАЗ 6513Е8-520-000, державний номерний знак НОМЕР_2 (далі Автомобіль 1) під керуванням ОСОБА_1 .

Винуватцем дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 23.04.2021 у справі № 754/5449/21 (номер провадження 3/754/2296/21).

У результаті ДТП пошкоджено застрахований позивачем Автомобіль.

За замовленням позивача, Суб`єктом підприємницької діяльності Мукієвським М.М. (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності ФДМУ № 739/19 від 27.09.2019) проведено оцінку визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику Автомобіля внаслідок вказаної ДТП, та 08.04.2021 складено відповідний Звіт про визначення вартості матеріального збитку вих.№ 30/21 (далі Звіт), згідно з яким вартість відновлювального ремонту становить 125 412,45 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (вартість матеріального збитку) - 52 623,81 грн.

Згідно зі складеним позивачем, з урахуванням розрахунку страхового відшкодування, Страховим актом № 710/21/20/ТР25/00/2 від 04.06.2021, з урахуванням того, що франшиза за Договором (безумовна) щодо збитків, завданих ДТП, становить 0% від страхової суми, до виплати призначено 110 602,80 грн.

Як слідує зі змісту вказаного страхового акту, вартість матеріального збитку, що підлягає виплаті за умовами Договору, визначена позивачем виходячи з даних, встановлених в рахунку-фактуру № 00040762 від 08.04.2021 та акті виконаних робіт № 00040762 від 28.05.2021 Фізичної-особи підприємця Шевчук І.В. (виконавець робіт з ремонту Автомобіля - примітка суду).

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» (тут і далі в редакції, чинній на дату спірної ДТП) здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

У поданому позивачу Повідомленні про подію з транспортним засобом (ТЗ) від 30.03.2021 страхувальник просить страхове відшкодування перерахувати на його банківський рахунок за вказаними у повідомленні реквізитами.

Згідно з наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень № 8067 від 12.07.2021, № ЦО09506 від 26.07.2021 та № 9883 від 26.07.2021 страхове відшкодування в сумі 110 602,80 грн. перераховано позивачем на рахунок страхувальника.

З відміток банку на вказаних платіжних доручень слідує, що вони банком проведені, а отже, страхове відшкодування позивачем виплачене в повному обсязі.

Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 1 Закону встановлює, що володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Згідно з ч. 3 ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Враховуючи, що матеріли справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_3 неправомірно володів Автомобілем 1 під час скоєння спірної ДТП, його володіння забезпеченим транспортним засобом (Автомобіль 1) під час спірної ДТП вважається правомірним.

Пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків.

За правилами ст. 22 Закону, обов`язок відшкодувати шкоду при настанні страхового випадку покладено на страховика, яким застраховано цивільно-правову відповідальність особи, винної у настанні такого випадку.

З даного позивачем витягу з Єдиної централізованої бази даних (ЦБД) МТСБУ, яка формується за даними, отриманими від страховиків-членів МТСБУ та копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/7891660 (далі Поліс), слідує, що станом на 30.03.2021 (дата спірної ДТП - примітка суду) цивільно-правова відповідальність щодо Автомобіля 1 була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» згідно з Полісом.

Зазначений факт відповідачем не заперечується.

Згідно з ч. 4 ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно, вказані особи мають право на звернення до страховика з відповідними вимогами.

Враховуючи, що матеріалами справи не підтверджується неправомірне володіння ОСОБА_1 Автомобілем 1 під час спірної ДТП, в даному випадку саме Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» як страховик цивільно-правової відповідальності осіб, які правомірно володіють Автомобілем 1, тобто і ОСОБА_1 (особа, яка визнана винною у спірній ДТП), має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок спірної ДТП, а позивач як особа, яка виплатила страхове відшкодування особі, якій завдано збитків внаслідок спірної ДТП, набув право вимоги, яке ця особа, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Щодо розміру страхового відшкодування, яке Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» мало виплатити за наслідками спірної ДТП, колегія суддів зазначає таке.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За правилами абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону, сума спірного страхового відшкодування має бути зменшена на суму франшизи.

Отже, Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» як страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до приписів Закону має обов`язок в межах своєї відповідальності відшкодувати завдану його страхувальником шкоду, обраховану відповідно до приписів Закону, тобто з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством), за мінусом франшизи.

Зі змісту Полісу слідує, що ліміт відповідальності відповідача як страховика за шкоду, завдану майну, становить 130 000,00 грн., а франшиза - 0 грн.

При цьому, як встановлено вище, зі змісту Звіту слідує, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (вартість матеріального збитку) становить 52 623,81 грн.

З матеріалів справи слідує, що позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» з заявою про виплату страхового відшкодування (в порядку суброгації) № 2474/8 від 11.08.2021 в якій просив сплатити на поточний рахунок позивача 110 602,80 грн. (тобто всю суму виплаченого страхового відшкодування - примітка суду), проте останнім було позивачу виплачено 52 623,81 грн. (тобто вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - примітка суду).

Колегія суддів вважає, що з огляду на наведені вище положення чинного законодавства при виплаті позивачу страхового відшкодування Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» діяло у відповідності до положень чинного законодавства, з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів справи, укладений позивачем із своїм страхувальником (Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські телекомунікаційні мережі») Договір за своєю правовою природою є договором добровільного страхування наземного транспорту, тобто правовідносини між вказаними особами регулюються Законом України «Про страхування» та, відповідно, не регулюються Законом.

Водночас укладений відповідачем із своїм страховиком (Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія») Поліс за своєю правовою природою є договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, правовідносини сторін якого не є тотожними правовідносинам сторін за договором добровільного страхування наземного транспорту.

Пунктом 2.1 ст. 2 Закону передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Вказана норма кореспондується з ч. 2 ст. 999 ЦК України, якою встановлено, що до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Отже, у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, норми Закону є спеціальними, а Закон, відповідно, є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Як встановлено вище Законом передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» як страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до приписів Закону має обов`язок в межах своєї відповідальності відшкодувати завдану його страхувальником шкоду, обраховану відповідно до приписів Закону, тобто з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством), за мінусом франшизи.

Водночас відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, враховуючи приписи Закону та положення ст. 1194 ЦК України, різницю між реальними збитками, на стягнення яких має право страховик згідно з Законом України «Про страхування», і вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, який відшкодовує страховик згідно з Законом, має відшкодувати особа, яка завдала збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом положень ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З матеріалів справи слідує та сторонами не заперечується, що станом на дату спірної ДТП Автомобіль 1 перебував у власності відповідача, а ОСОБА_1 є його працівником.

Факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з відповідачем підтверджується копією наказу № 411-К АТ від 24.09.2020.

За таких обставин, позивач має право на стягнення решти з суми виплаченого страхового відшкодування, яка не була йому сплачена Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія», а саме 57 987,99 грн. (110 602,80-52 623,81) саме з відповідача як юридичної особи, яка має відшкодувати шкоду, завдану своїм працівником.

Щодо заперечень відповідача проти позову, які були ним наведені як в суд першої, так і в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне:

- позивачем не заявлено вимог про стягнення з відповідача вартості складення Звіту про визначення вартості матеріального збитку № 30/21 від 08.04.2021;

- чинність, дійсність та належність виконання сторонами Договору не є предметом цього спору; так само не є предметом цього спору і правовідносини між Фізичною-особою підприємцем Шевчук І.В. (виконавець робіт з ремонту Автомобіля) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські телекомунікаційні мережі», які виникли з приводу ремонту Автомобіля;

- розмір збитків, які заявлені до стягнення у цьому спорі обрахований виходячи саме з вартості відновлювального ремонту Автомобіля який встановлений рахунком-фактурою № 00040762 від 08.04.2021 та актом виконаних робіт № 00040762 від 28.05.2021 складеними Фізичною-особою підприємцем Шевчук І.В.;

- при цьому, у випадку наявності сумнівів щодо Звіту, тобто фактично сумнівів у розмірі збитків, які за наслідками спірної ДТП мав позивачу виплатити страховик цивільно-правової відповідальності осіб, які правомірно володіють Автомобілем 1 - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», відповідач не позбавлений права вимагати у вказаної особи, в тому числі і в судовому порядку, стягнення надмірно сплачених позивачем відповідачу сум.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача відшкодування в сумі 57 978,99 грн.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Надаючи оцінку доводам всіх учасників судового процесу колегією суддів враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням Господарського суду міста Києва від 25.11.2022 у справі №910/555/22, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи вищевикладене та вимоги апеляційної скарги, апеляційна скарга Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з цією апеляційною скаргою покладаються на апелянта.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2022 у справі №910/555/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2022 у справі №910/555/22 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2022 у справі №910/555/22.

4. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/555/22.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді А.О. Мальченко

Є.Ю. Шаптала