ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2023 Справа № 914/1941/22

м.Львів

за позовом: Акціонерного товариства «Укртрансгаз», м.Київ

до відповідача: Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго», м.Червоноград Львівської області

за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»,м.Київ

про стягнення заборгованості. Ціна позову: 7907765,44 грн.

Суддя Кітаєва С.Б.

При секретарі Сосницькій А.А.

Представники сторін:

від позивача: Мельник О.С. представник (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Дмуховський С.М. директор

від третьої особи: Ільмухіна Т.Ф. представник (в режимі відеоконференції)

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» про стягнення заборгованості у розмірі 6 014 067,96 грн. з якої: 5 398 452,18 грн. основного боргу, 554 517,13 грн. інфляційних втрат та 61 098,65 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 24.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.09.2022.

12.09.2022, за вх. 18865/22, від позивача надійшла заява про участь представника позивача в судовому засіданні, призначеному на 28.09.2022 на 10 год. 00 хв та наступних засіданнях по справі, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням програмного забезпечення «Easy Con». Ухвалою суду від 15.09.2022 заяву позивача задоволено частково.

16.09.2022, за вх.№19228/22, від відповідача поступив відзив на позовну заяву.

28.09.2022, за вх.№20040/22, від позивача поступила відповідь на відзив.

28.09.2022 в підготовчому засіданні було оголошено перерву до 13.10.2022.

29.09.2022, за вх. 20138/22, від позивача надійшла заява про участь представника позивача в судовому засіданні, призначеному на 13.10.2022 на 15 год. 00 хв в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням програмного забезпечення «Easy Con». Ухвалою суду від 03.10.2022 заяву позивача задоволено.

11.10.2022, за вх.№3256/22, від відповідача поступило клопотання про зупинення провадження у справі.

11.10.2022, за вх.№20847/22, від відповідача поступило заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 13.10.2022 залучено до участі у справі в статусі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», у зв`язку з чим відкладено розгляд справи на 16.11.2022.

18.10.2022, за вх. 21473/22, від позивача надійшла заява про участь представника позивача в підготовчому судовому засіданні, призначеному на 16.11.2022 на 14 год. 30 хв в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням програмного забезпечення «Easy Con». Ухвалою суду 21.10.2022 заяву задоволено.

31.10.2022,за вх.№22490/22, на адресу суду надійшла заява від представника третьої особи, Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», адвоката Ільмухіної Т.Ф., про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції. Ухвалою суду 10.11.2022 клопотання представника третьої особи Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», адвоката Ільмухіної Т.Ф. задоволено.

Призначене на 16.11.2022 судове засідання не відбулося, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Кітаєвої С.Б. Ухвалою суду від 28.11.2022 призначено підготовче засідання 12.12.2022.

07.12.2022,за вх.№25229/22, на адресу суду надійшла заява директора Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» Дмуховського С.М., про участь у підготовчому засіданні 12.12.2022 о 16:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням програмного забезпечення «Easy Con». Ухвалою суду від 08.12.2022 заяву задоволено.

08.12.2022, за вх.№25380/22, від представника позивача надійшла заява про участь представника позивача в підготовчому засіданні, призначеному на 12.12.2022 на 16 год. 00 хв в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням програмного забезпечення «Easy Con». Ухвалою суду від 08.12.2022 заяву задоволено.

08.12.2022,за вх.№25379/22, на адресу суду надійшла заява представника третьої особи, адвоката Ільмухіної Т.Ф., про участь у підготовчому засіданні 12.12.2022 о 16:00 год. в режимі відеоконференції відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням програмного забезпечення «Easy Con». Ухвалою суду від 08.12.2022 заяву задоволено.

Ухвалою суду від 12.12.2022 відкладено розгляд справи на 20.12.2022.

14.12.2022,за вх.№25862/22, на адресу суду надійшла заява представника третьої особи, адвоката Ільмухіної Т.Ф., про участь у підготовчому засіданні 20.12.2022 о 16:00 год. в режимі відеоконференції відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням програмного забезпечення «Easy Con». Ухвалою суду від 15.12.2022 заяву задоволено.

14.12.2022, за вх.№25856/22, від представника позивача надійшла заява про участь представника позивача в підготовчому засіданні, призначеному на 20.12.2022 на 16 год. 00 хв в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням програмного забезпечення «Easy Con». Ухвалою суду від 15.12.2022 заяву задоволено.

16.12.2022,за вх.№26096/22, на адресу суду надійшла заява директора Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» Дмуховського С.М., про участь у підготовчому засіданні 20.12.2022 о 16:00 год. в режимі відеоконференції відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням програмного забезпечення «Easy Con». Ухвалою суду від 19.12.2022 заяву задоволено.

08.12.2022, за вх.№3681/22, від позивача поступила заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача: 7017987,83 грн. основного боргу, 783642,56 грн. інфляційних втрат, 106135,05 грн. 3% річних.

13.12.2022, за вх.№25648/22, від позивача поступило заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

З підстав, викладених в ухвалі суду від 20.12.2022 суд постановив: прийняти до розгляду заяву позивача від 07.11.2022 (вх.№3681/22 від 08.11.2022) про збільшення позовних вимог; відмовити в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі від 06.10.2022 №4473 (вх.№3256/22 від 11.10.2022); закрити підготовче провадження у справі №914/1941/22 та призначити справу до судового розгляду по суті на 11.01.2023.

22.12.2022, за вх.№26509/22, від представника позивача надійшла заява про участь представника позивача в судовому засіданні, призначеному на 11.01.2023 на 10 год. 00 хв в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням програмного забезпечення «Easy Con». Ухвалою суду від 29.12.2022 заяву задоволено.

22.12.2022,за вх.№26574/22, на адресу суду надійшла заява представника третьої особи, адвоката Коваль Н.Т., про участь у судовому засіданні 11.01.2023 о 10:00 год. в режимі відеоконференції відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням програмного забезпечення «Easy Con». Ухвалою суду від 29.12.2022 заяву задоволено.

В судовому засіданні 11.01.2023р. оголошувалась перерва до 08.02.2023 до 14:00 год.

12.01.2023, за вх.№808/23, від представника позивача надійшла заява про участь представника позивача в судовому засіданні, призначеному на 08.02.2023 на 14 год. 00 хв., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням програмного забезпечення «Easy Con». Ухвалою суду від 24.01.2023 заяву задоволено.

13.01.2023, за вх.№885/23, на адресу суду надійшла заява представника третьої особи, адвоката Ільмухіної Т.Ф., про участь у судовому засіданні 08.02.2023 о 14:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням програмного забезпечення «Easy Con». Ухвалою суду від 24.01.2023 заяву задоволено.

В судовому засіданні 08.02.2023 оголошувалась перерва до 09.03.2023.

13.02.2023,за вх.№3600/23, на адресу суду надійшла заява представника третьої особи, адвоката Ільмухіної Т.Ф., про участь у судовому засіданні 09.03.2023 о 15:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням програмного забезпечення «Easy Con». Ухвалою суду від 15.02.2023 заяву задоволено.

14.02.2023, за вх.№3885/23, від представника позивача надійшла заява про участь представника позивача в судовому засіданні, призначеному на 09.03.2023 на 15 год. 00 хв в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням програмного забезпечення «Easy Con». Ухвалою суду від 15.02.2023 заяву задоволено.

Представник позивача у судове засідання 09.03.2023 з`явився в режимі відеоконференції, позовні вимоги з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог підтримав повністю, позов просив задовольнити з підстав, що наведені у позовній заяві та у заяві про збільшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання 09.03.2023 з`явився, позовні вимоги заперечив.

Представник третьої особи у судове засідання 09.03.2023 з`явився в режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав.

Позиція позивача.

В обгрунтування позовних вимог зазначано, що Акціонерне товариство «Укртрансгаз» до 31.12.2019 було оператором газотранспортної системи - суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

Позивач зазначає, що Відповідач здійснив відбір природного газу з газотранспортної системи Позивача без поданих номінацій його постачальником а, саме: у жовтні 2016 року - 943,448 тис. куб. м; у січні 2017 року - 50,153 тис. куб. м; у лютому 2017 року - 228,450 тис. куб. м; у березні 2017 року - 2 101,661 тис. куб. м; у квітні 2017 року - 1,735 тис. куб. м; у жовтні 2017 року - 520,700 тис. куб. м; у листопаді 2017 року - 2 479,316 тис. куб. м; у квітні 2018 року - 228,708 тис. м куб.

Посилаючись на ч. 2 ст.8 Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» Позивач вважає, що Відповідач зобов`язаний упродовж 72 місяців, починаючи з 01.10.2021, щомісяця рівними частинами компенсувати Позивачу вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу.

Позивач зазначає, що оскільки вартість відібраного Відповідачем без номінацій природного газу становить 38868855,70 грн, тому Відповідач повинен щомісяця сплачувати по 539845,22 грн. Відтак, за період з 01.10.2021 по 01.11.2022 така вартість становить 7017987,83 грн. (із врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог).

За порушення строків виконання грошових зобов`язань Позивач нарахував нарахував Відповідачу (із врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) 783642,56 грн. інфляційних втрат та 106135,05 грн. 3% річних.

Позиція відповідача.

У відзиві на позов відповідач заперечив позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач зазначає, що відповідно до Закону України від 14.07.2021 № 1639-ІХ «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» (набрав чинності 29.08.2021 р.), яким було внесено зміни до Закону України від 03.11.2016 р. №1730-УІІІ «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», обов`язок щодо щомісячної компенсації рівними частинами особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи виникав у підприємств, що здійснювали відбір природного газу з газотранспортної системи без поданих номінацій.

Проте, відповідач зазначає, що за результатами розгляду справи №914/1943/19 встановлено відсутність несанкціонованого відбору природного газу з ГТС, а постачальником природного газу було АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України». Відтак, обов`язок щодо врегулювання питання несанкціонованого відбору природного газу з АТ «Укртрансгаз» у КП «Червоноградтеплокомуненерго» був відсутній.

Відповідач вважає, що нормою не зазначено, які конкретно підприємства підпадають під регулювання ч. 2 ст. 8 Закону України №1730-УІІІ від 03.11.2016 р.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, Західний апеляційний господарський суд та Господарський суд Львівської області у справі №914/1943/19 дійшов висновку, що особою, відповідальною за негативний баланс природного газу у АТ «Укртрансгаз» за жовтень 2016 року, березень, квітень, жовтень, листопад 2017 року є не КП «Червоноградтеплокомуненерго», а Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України». Відповідно, постачальником природного газу для КП «Червоноградтеплокомуненерго» у жовтні 2016 року, березні, квітні, жовтні, листопаді 2017 року являється Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

Відповідач вважає, що Закони України не можуть суперечити нормам Конституції України про обов`язковість судового рішення до виконання та не відповідають судовій практиці Європейського Суду з прав людини про те, що втручання держави не повинне спричиняти перешкоди виконанню судового рішення.

Відповідач також вважає, що позивачем неправомірно нараховано 3% річних та інфляційні втрати, оскільки Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» не передбачено нарахування неустойки (штрафи) проценти річних та інфляційні нарахування.

Позиція третьої особи.

Між НАК «Нафтогаз України» та КП «Червоноградтеплокомуненерго» було укладено ряд договорів постачання природного газу від 30.09.2016 №5144/1617-ТЕ-21, від 27.10.2016 №5249/1617-БО-21, від 15.09.2017 №602/1718-ТЕ-21, від 15.09.2017 №6083/1718-БО-21, від 15.09.2017 №6084/1718-КП-21, якими врегульовано правовідносини сторін щодо купівлі природного газу та порядку і підстав для подання номінацій та отримання відповідачем у власність природного газу.

Третя особа зазначає, що обсяги природного газу, які заявлені у позові не є обсягами природного газу постачальника НАК «Нафтогаз України». Компанія не подавала номінацію для подання таких обсягів через точку входу в газотранспортну систему та не підписувала акти приймання-передачі природного газу на такі обсяги природного газу, які (номінації та акти) є обов`язковою умовою для підтвердження обставин фактичного вчинення господарської операції з постачання третьою особою таких обсягів природного газу відповідачу.

Наявність укладеного договору, на думку третьої особи, не може свідчити про здійснення поставки природного газу споживачу, оскільки доказом, який підтверджує факт поставки газу є підписаний між сторонами акт приймання-передачі природного газу, який фіксує проведення господарської операції.

Факт наявності у АТ «НАК «Нафтогаз України» договорів із споживачами не має значення з точки зору доведення факту здійснення поставки газу.

Третя особа відзначає, що рішенням Господарського суду Львівської області від 23.01.2020 у справі № 914/1943/20 встановлено, що акти приймання-передачі природного газу за жовтень 2017, листопад 2017, квітень 2017, березень 2017 та жовтень 2016 НАК «Нафтогаз України» повернула без підписання.

Третя особа вважає, що дослідження обставин щодо нормативного обов`язку НАК «НафтогазУкраїни» видавати номінації та оцінка дій щодо їх не подання не входить до предмету доказування у даній справі, в рамках даного спору.

АТ «НАК «Нафтогаз України» вважає, що не можна покладати на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, будь-які матеріально-правові обов`язки, а також установлювати чи захищати їх права, тобто винести рішення або ухвалу суду про права чи обов`язки цих третіх осіб.

При цьому посилається на позицію викладену у постанові Верховног осуду від 13.07.2022№911/1057/20: «…позивачем не заявлено вимог, які б вимагали оцінки дій НАК «Нафтогаз України». З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає обгрунтованими посилання позивача на те, що під час вирішення цього спору попередні судові інстанції мали б підтвердити чи спростувати саме лише факт видачі номінацій постачальником природного газу НАК «Нафтогаз України», споживачам третім особам на стороні відповідача , а не вдаватись до оцінки наявності/відсутності правових підстав для видачі таких номінацій, оскільки встановлення цих обставин виходить за межі позовних вимог».

Відтак, третя особа стверджує, що дослідження обставин щодо нормативного обов`язку НАК «Нафтогаз України» надавати номінації та оцінка дій щодо їх не подання не входить до предмета доказування у даній справі, в рамках даного спору.

НАК «Нафтогаз України» вважає, що станом на теперішній час статтею 8 вказаного Закону врегульовані відносини щодо споживання природного газу без номінацій та встановлено обов`язок підприємств компенсувати оператору газотранспортної системи - АТ «Укртрансгаз» вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу. Законодавче регулювання означених правовідносин є додатковим доказом того, що споживання відповідачем у спірний період природного газу без номінацій покладає саме на КП «Червоноградтеплокомуненерго» обов`язок компенсувати АТ «Укртрансгаз» вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу.

Оставини справи.

Акціонерне товариство «Укртрансгаз» до 31.12.2019 було оператором газотранспортної системи - суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 19 ч. 1ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Комунальне підприємство «Червоноградтеплокомуненерго» є споживачем - юридичною особою, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (п. 37 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» захищені споживачі - побутові споживачі, приєднані до газорозподільної системи, підприємства, установи, організації, що здійснюють надання важливих суспільних послуг та приєднані до газотранспортної або газорозподільної системи, а також виробники теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи.

Комунальне підприємство «Червоноградтеплокомуенерго» є захищеним споживачем природного газу у розумінні п. 10 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», оскільки здійснює надання важливих суспільних послуг та є виробником теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій, за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу» Кабінет Міністрів України затверджував своїми постановами від 01.10.2015 № 758, від 22.03.2017 №187 та від 19.10.2018 № 867 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - Положення).

Вказаними Положеннями покладались спеціальні обов`язки на ПАТ НАК «Нафтогаз України» постачати природний газ на умовах та у порядку, що визначені цими Положеннями, виробникам теплової енергії, зокрема, виробникам теплової енергії, які здійснюють виробництво теплової енергії для всіх категорій споживачів (фізичні або юридичні особи, які використовують теплову енергію на підставі договору).

За змістом Положень виробник теплової енергії мав право у визначений період придбавати природний газ для всіх категорій споживачів у НАК «Нафтогаз України».

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р «Деякі питання опалювального сезону 2016/2017», від 04.10.2017 №720-р «Деякі питання опалювального сезону 2017/2018 року», від 03.10.2018 №717-р «Деякі питання опалювального сезону 2018/19 року» покладено на НАК «Нафтогаз України» обов`язок разом з операторами газотранспортних та газорозподільних систем забезпечити протягом опалювальних сезонів 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019 безперебійне постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, для надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води населенню в необхідних обсягах, у тому числі, КП «Червоноградтеплокомуненерго».

Обставини укладення КП «Червоноградтеплокомуненерго» з НАК «Нафтогаз України» договорів на постачання природного газу на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р «Деякі питання опалювального сезону 2016/2017» від 04.10.2017 №720-р «Деякі питання опалювального сезону 2017/2018 року», від 03.10.2018 №717-р «Деякі питання опалювального сезону 2018/2019 року» підтверджуються наступним.

У 2019 році АТ «Укртрансгаз» звернулося з позовом до КП «Червоноградтеплокомуненерго» про зобов`язання Відповідача повернути в натурі безпідставно набуте майно природний газ обсягом 6 046,860 тис. куб. м, відібраний з газотранспортної системи за період жовтня 2016 року та березня, квітня, жовтня, листопада 2017 року (справа №914/1943/19).

Позовні вимоги АТ «Укртрансгаз» обґрунтовувало тим, що НАК «Нафтогаз України» у жовтні 2016 року та березні, квітні, жовтні, листопаді 2017 року не підтвердила КП «Червоноградтеплокомуненерго» номінації щодо обсягів природного газу, а тому споживання природного газу здійснювалось КП «Червоноградтеплокомуненерго» поза межами договорів, укладених з НАК «Нафтогаз України», а отже власником спожитого підприємством у спірний період природного газу є АТ «Укртрансгаз».

Так, як встановлено судовими рішеннями у справі №914/1943/19:

«У жовтні 2016 року, березні, квітні, жовтні, листопаді 2017 року комунальне підприємство «Червоноградтеплокомуненерго» відібрало з газотранспортної системи 6046,860 тис. куб. м. природного газу, а саме: у жовтні 2016 року - 943,448 тис. куб. м., у березні 2017року - 2101,661 тис. куб. м., у квітні 2017року - 1,735 тис. куб. м., у жовтні 2017 року - 520,700 тис. куб. м., у листопаді 2017 року - 2479,316 тис. куб. м., вказане підтверджується звітами ПАТ «Львівгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу.

Як встановлено судом у п. 3.3. даного рішення, між відповідачем як споживачем та третьою особою 1 як постачальником (НАК «Нафтогаз України») наявні укладені Договори постачання природного газу № 5144/1617-ТЕ-21 від 30.09.2016, № 5249/1617- БО-21 від 27.10.2016, № 602/17/18-ТЕ-21 від 15.09.2017, № 6083/1718-БО-21 від 15.09.2017, № 6084/1718-КП-21 від 15.09.2017 на опалювальний сезон 2016/17року, у тому числі і на жовтень 2016 року та березень, квітень, жовтень, листопад 2017 року.

За умовами вказаних Договорів Третя особа зобов`язувалась поставити у 2016 2017 роках природній газ, а Відповідач зобов 'язався оплатити його на умовах цих Договорів (п. 1.1. Договорів).

Відсутність встановлених пунктом 17 Положення умов для покладення на ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» обов`язку постачати природний газ Відповідачу для виробництва теплової енергії є обставинами, за яких Третя особа в силу цих договорів та згадуваних вище Положення та розпорядження Кабінету Міністрів України зобов`язане було виділити КП «Червоноградтеплокомуненерго» відповідні номінації і поставляти йому природний газ у спірних періодах 2016-17 року, однак ПАТ «НАК «Нафтогаз України» зобов`язання щодо виділення відповідачу відповідних номінацій на жовтень 2016 року та березень, квітень, жовтень, листопад 2017року не виконало».

Відповідно до листів НАК «Нафтогаз України» акти приймання-передачі природного газу у період жовтня 2016 року, березня, квітня, жовтня, листопада 2017 року були повернуті КП «Червоноградтеплокомуненерго» без підписання.

У спірний період Відповідач мав договірні відносини з постачання природного газу з НАК «Нафтогаз України», натомість постачальник не здійснив постачання вказаних обсягів природного газу Відповідачу, у зв`язку з невиконанням умов для постачання та наявності заборгованості за попередні періоди постачання природного газу, внаслідок чого Відповідачем у деяких місяцях здійснювався відбір природного газу з газотранспортної системи Позивача без поданих номінацій його постачальником, а саме: у жовтні 2016 року - 943,448 тис. куб. м; у січні 2017 року - 50,153 тис. куб. м; у лютому 2017 року - 228,450 тис. куб. м; у березні 2017 року - 2 101,661 тис. куб. м; у квітні 2017 року - 1,735 тис. куб. м; у жовтні 2017 року - 520,700 тис. куб. м; у листопаді 2017 року - 2 479,316 тис. куб. м; у квітні 2018 року - 228,708 тис. м куб.

Представник позивача, адвокат Мельник О. звернулася до відповідача, КП «Червоноградтеплокомуненерго», із адвокатським запитом №17 від 03.02.2022 у якому просив надати інформацію чи здійснювався відбір/споживання природного газу у період та в обсягах, а саме: у жовтні 2016 року - 943,448 тис. куб. м; у січні 2017 року - 50,153 тис. куб. м; у лютому 2017 року - 228,450 тис. куб. м; у березні 2017 року - 2 101,661 тис. куб. м; у квітні 2017 року - 1,735 тис. куб. м; у жовтні 2017 року - 520,700 тис. куб. м; у листопаді 2017 року - 2 479,316 тис. куб. м; у квітні 2018 року - 228,708 тис. м куб.

У відповіді на адвокатський запит №17 від 03.02.2022 КП «Червоноградтеплокомуненерго» підтверджує, що ним фактично використано та спожито вказані обсяги природного газу, проте вважає, що такі використані з ресурсу ПАК «Нафтогаз України».

Окрім цього, вказане також підтверджується договорами постачання природного газу, укладеними Відповідачем з НАК «Нафтогаз України: від 30.09.2016 №5144/1617-ТЕ-21, від 27.10.2016 №5249/1617-БО-21; від 15.09.2017 №6082/1718-ТЕ-21; від 15.09.2017 №6084/1718-КП-21; від 15.09.2017 №6083/І718-Б0-21.

Відбір у жовтні 2016 року - 943,448 тис. куб. м, у березні 2017 року - 2101,661 тис. куб. м, у квітні 2017 року - 1,735 тис. куб. м, у жовтні 2017 року - 520,700 тис. куб. м, у листопаді 2017 року - 2479,316 тис. куб. м також підтверджується рішенням Господарського суду Львівської області від 23.01.2020 у справі №914/1943/19, яке залишено без змін згідно з ухвалою Верховного Суду від 07.04.2021.

З урахуванням того, що ст. 8 Закону №1730 визначено, що компенсація Позивачу має бути здійснена Відповідачем за цінами реалізації природного газу, чинними протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів, то при розрахунку загального розміру заборгованості Позивачем враховано обсяги споживання природного газу, використані Відповідачем для виробництва теплової енергії для різних категорій споживачів, а також враховано ціни для виробників теплової енергії за категоріями споживачів, які діяли протягом періоду відборів природного газу без номінацій.

За розрахунком Позивача вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу у визначених періодах у загальному розмірі 6 554,171 тис. куб. м за цінами реалізації природного газу по категоріям споживачів загалом складає 38 868 855,70 грн, яку Відповідач зобов`язаний протягом 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року, щомісяця рівними частинами оплатити Позивачу.

Відповідно, розмір щомісячної оплати вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу складає 539 845,22 грн.

Як вказано у заяві про збільшення розміру позовних вимог, станом на 01.11.2022р. строк оплати (за період з 01.10.2021р. по 01.11.2022р.) вартості відібраних без номінацій обсягів природного газу є таким, що настав, а тому за твердженням позивача відповідач зобов`язаний сплатити 7017987,83 грн.

За прострочення строку для оплати позивач нарахував відповідачу відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України зобов`язаний також сплатити 3% річних від простроченої суми у розмірі 106135,05 грн та інфляційні втрати в сумі 783642,56 грн.

Оцінка суду.

Відносини, які виникли між сторонами, врегульовані приписами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2493 (надалі Кодекс ГТС).

З огляду на укладення Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, яка ратифікована Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII, Україна взяла на себе певні зобов`язання, у тому числі в енергетичній сфері. Зокрема, Закон України «При ринок природного газу» ухвалений на виконання зобов`язань України за цією угодою (частина 1 статті 2).

Номінацією визнається попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи, стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу. Несанкціонований відбір природного газу відбір природного газу за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період (ст.5 розд.1 глави І Кодексу ГТС).

Відповідно до статті 1 розділу 3 глави І Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу послуги транспортування природного газу газотранспортною системою в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.

Відтак, подання та підтвердження номінацій є необхідною передумовою для споживання природного газу. Це зумовлено тим, що газотранспортна система є технологічним комплексом, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу (частина 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу»). А функції з транспортування, розподілу та постачання природного газу розділені між різними суб`єктами ринку. Зазначене зумовлює необхідність координації та співпраці таких суб`єктів.

В аналізовані періоди та до 31.12.2019 (часу створення та початку функціонування окремого суб`єкта на ринку природного газу України оператора ГТС) Позивач виконував функції оператора ГТС, який здійснював діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про ринок природного газу», з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства. Так, зокрема, спеціальні обов`язки визначені Кабінетом Міністрів України в таких постановах: від 01.10.2015 № 758 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)» (надалі Постанова № 758); від 22.03.2017 № 187 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» (надалі Постанова № 187); від 19.10.2018 № 867 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» (надалі Постанова № 867).

Зазначені постанови зобов`язували ПАТ «НАК «Нафтогаз України» постачати природний газ виробникам теплової енергії, які здійснюють виробництво теплової енергії для всіх категорій споживачів. До таких виробників належав і Відповідач. Незважаючи на це, постачання природного газу повинно було відбуватися з урахуванням вимог, які визначалися чинними нормативно-правовими актами: Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом ГТС.

З метою запровадження комплексу організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, в Україні ухвалено Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» від 03.11.2016 № 1730-VIII (надалі Закон № 1730), а згодом Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14.07.2021 № 1639-IX (надалі Закон № 1639).

Оскільки на практиці виникали ситуації, коли ПАТ «НАК «Нафтогаз України» не подавав номінацій оператору ГТС, а виробники теплової енергії продовжували споживати природний газ, АТ «Укртрансгаз» довелося балансувати газотранспортну систему за рахунок власного природного газу. Враховуючи ці обставини, законодавець визначив умови та суб`єкта ринку природного газу, якому споживач повинен сплатити вартість спожитого природного газу за відсутності підтверджених номінацій. Адже не може залишитися без урегулювання ситуація, коли особа спожила природний газ, проте нікому не оплатила його вартості.

Тож, Закон № 1639 вніс зміни до Закону № 1730, розширивши сферу його дії, у тому числі шляхом викладення статті 2 в новій редакції: дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та послуги з його розподілу і транспортування, за теплову енергію, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону № 1730 (в редакції Закону № 1639), підприємства, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, …, які протягом періоду з 1 грудня 2015 року по 31 грудня 2019 року здійснювали відбір природного газу з газотранспортної системи без поданих постачальником газу номінацій та у яких відсутні підписані акти приймання-передачі природного газу з постачальником щодо таких обсягів, зобов`язані, незалежно від включення до реєстру, укладення договору реструктуризації та підписання акта звіряння взаєморозрахунків, протягом 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року, щомісяця рівними частинами компенсувати (оплатити) особі, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу за цінами реалізації природного газу категоріям споживачів, визначеними положеннями про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженими постановами Кабінету Міністрів України на виконання статті 11 Закону України «Про ринок природного газу», чинними протягом періоду таких відборів для відповідних категорій споживачів.

Беручи до уваги зазначене аналіз наведеного припису Закону дає підстави для висновку, що підприємства, які виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, мають обов`язок оплатити особі, яка виконувала функції оператора ГТС до 31.12.2019, вартість відібраних без номінацій обсягів природного газу за наявності таких умов:

- учасники процедури: платник - підприємства ПЕК; отримувач - Оператор газотранспортної системи, який здійснював вказані функції до 31 грудня 2019 року.

- період виникнення заборгованості - з 1 грудня 2015 по 31 грудня 2019.

- здійснення відбору природного газу з газотранспортної системи без подання номінацій.

- настання строку оплати - з 1 жовтня 2021 року рівними частинами протягом 72 місяців.

Отже, суб`єктний склад визначено Законом №1730 і це - Позивач, який до 31.12.2019 був оператором газотранспортної системи - суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії (серія АЕ №194511 від 28.02.2013) здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»), та Відповідач - споживач природного газу, який отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (п. 37 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Таким чином, Позивач і Відповідач, є суб`єктами господарювання, відносини яких, щодо компенсації вартості природного газу, використаного за період з 1 грудня 2015 по 31 грудня 2019 року, без подання номінацій, унормовані Законом України №1730.

Відбір природного газу відбувся упродовж жовтня 2016 - квітня 2018 років.

Відбір природного газу відбувся без поданих постачальником газу номінацій та за умови відсутності підписаних актів приймання-передачі природного газу з постачальниками щодо таких обсягів.

Зазначені обставини належать до предмету доказування у цій справі. Крім того, суду належить перевірити та надати оцінку запереченням Відповідача в частині стверджуваної суперечності частини 2 статті 8 Закону № 1730 (в редакції Закону № 1639) приписам статті 58 Конституції України, посиланню на практику ЄСПЛ, а також перевірити правильність розрахунків.

Як вбачається з матеріалів справи суд вважає встановленими обставин відбору природного газу без поданих номінацій в спірних місяцях та обсягах, які заявлені Позивачем При цьому суд керується таким.

ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та КП «Червоноградтеплокомуненерго» уклали договори про постачання природного газу: від 30.09.2016 №5144/1617-ТЕ-21, від 27.10.2016 №5249/1617-БО-21; від 15.09.2017 №6082/1718-ТЕ-21; від 15.09.2017 №6084/1718-КП-21; від 15.09.2017 №6083/І718-Б0-21.

За умовами цих договорів ПАТ «НАК «Нафтогаз України» є постачальником природного газу та взяло на себе обов`язок поставити споживачеві (відповідачу) упродовж 2016-2018 років природний газ, а споживач зобов`язався оплатити його вартість.

Упродовж місяців КП «Червоноградтеплокомуненерго» споживало природний газ, в обсягах, а саме: у жовтні 2016 року - 943,448 тис. куб. м; у січні 2017 року - 50,153 тис. куб. м; у лютому 2017 року - 228,450 тис. куб. м; у березні 2017 року - 2 101,661 тис. куб. м; у квітні 2017 року - 1,735 тис. куб. м; у жовтні 2017 року - 520,700 тис. куб. м; у листопаді 2017 року - 2 479,316 тис. куб. м; у квітні 2018 року - 228,708 тис. м куб.

Зазначене також підтверджується відповіддю на адвокатський запит позивача, де відповідач визнає обсяги спожитого природного газу упродовж спірних періодів .

Між сторонами нема суперечностей стосовно того, що КП «Червоноградтеплокомуненерго» здійснило відбір природного газу без поданих та підтверджених номінацій.

КП «Червоноградтеплокомуненерго» не сплатило вартості відібраного без номінацій природного газу ані ПАТ «НАК «Нафтогаз України», ані АТ «Укртрансгаз».

На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа за позовом АТ «Укртрансгаз» до КП «Червоноградтеплокомуненерго» про повернення безпідставно набутого природного газу в обсязі 6046,860 м3 та стягнення 40408383,82 грн вартості безпідставно набутого майна. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2016, та у березні, квітні, жовтні, листопаді 2017 року КП «Червоноградтеплокомуненерго» безпідставно набуло з газотранспортної системи 6046,860 м3 природного газу, власником якого є АТ "Укртрансгаз".

Рішенням Господарського суду Львівської області від 09.01.2020 у справі № 914/1943/19 позовні вимоги АТ "Укртрансгаз" у задоволенні позовних вимог відмовлено, яке залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 16.11.2020.

За висновком суду апеляційної інстанції, у даному випадку постачальником спожитого КП «Червоноградтеплокомуненерго» жовтні 2016, та у березні, квітні, жовтні, листопаді 2017 року природного газу у загальній кількості необхідно вважати АТ "НАК "Нафтогаз України" незалежно від того, що останнім не підписано з КП «Червоноградтеплокомуненерго» акти приймання-передачі природного газу за спірний період, а відтак, зазначене спірне споживання природного газу не може бути кваліфіковане як несанкціонований відбір природного газу. При цьому суд апеляційної інстанції встановив обставини отримання КП «Червоноградтеплокомуненерго» природного газу без поданих номінацій та без підписаних АТ "НАК "Нафтогаз України" актів.

Ухвалою від 07.04.2021 Верховний Суд закрив касаційне провадження за касаційними скаргами Акціонерного товариства "Укртрансгаз" та Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Львівської області від 23.01.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 у справі №914/1943/19..

Рішення у справі №914/1943/19 не спростовує позовних вимог, адже були ухвалені за іншого правового регулювання, без урахування приписів Закону № 1730 (в редакції Закону № 1639). Суд нагадує, що такі правила запровадженні уже в 2021 році. Висновки судів про постачання природного газу в межах укладених договорів є правовою оцінкою встановлених обставин. З огляду на частину 7 статті 75 Господарського процесуального кодексу України правова оцінка, надано судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду. Навпаки, суд у справі № 914/1943/19 встановив обставину споживання природного газу без поданих номінацій, а також відмови ПАТ «НАК «Нафтогаз України» підписати представлені акти.

Підсумовуючи наведене вище, суд констатує, що упродовж аналізованих періодів Відповідач здійснив відбір природного газу з газотранспортної системи без поданих постачальником та підтверджених оператором ГТС номінацій, що порушує приписи статті 1 розділу 3 глави І Кодексу ГТС. Акти приймання-передачі природного газу з постачальниками щодо таких обсягів не були підписані обома сторонами.

Зазначене з огляду на частину 2 статті 8 Закону № 1730 (в редакції Закону № 1639) є підставою для виникнення в КП «Червоноградтеплокомуненерго» обов`язку оплатити АТ «Укртрансгаз» вартість спожитого природного газу в строки, визначені законом.

Підсумовуючи наведене вище, суд зазначає, що упродовж аналізованих періодів Відповідач здійснив відбір природного газу з газотранспортної системи без поданих постачальником та підтверджених оператором ГТС номінацій, що порушує приписи статті 1 розділу 3 глави І Кодексу ГТС. Акти приймання-передачі природного газу з постачальниками щодо таких обсягів не були підписані обома сторонами.

Зазначене з огляду на частину 2 статті 8 Закону № 1730 (в редакції Закону № 1639) є підставою для виникнення в КП «Бродитеплоенерго» обов`язку оплатити АТ «Укртрансгаз» вартість спожитого природного газу в строки, визначені законом.

Щодо заперечення відповідача про відсутність у матеріалах справи доказів визначення ціни газу, яка була застосована при розрахунку позовних вимог, проте вказане спростовується наданим до позовної заяви листом НАК «Нафтогаз України», в якому визначено ціни для виробників теплової енергії, які застосовувались у період з грудня 2015 по грудень 2019 року, які і використано Позивачем для розрахунку вартості природного газу, відібраного Відповідачем у спірний період.

Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 7017987,83 грн основного боргу (станом на 01.11.2022 із врахування заяви про збільшення розміру позовних вимог), який виник з огляду на відбір природного газу КП «Червоноградтеплокомуненерго» з газотранспортної системи без поданих постачальником (НАК «Нафтогаз України») номінацій упродовж аналізованих періодів.

Частина 2 статті 8 Закону № 1730 (в редакції Закону № 1639) визначає обов`язок споживача природного газу зі сплати грошових коштів та встановлює графік такої сплати: щомісяця рівними частинами упродовж 72 місяців, починаючи з 1 жовтня 2021 року.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З врахуванням цих положень, позивачем нараховано 3% річних в сумі 106135,05 грн та інфляційні втрати в сумі 783642,56 грн.

Судом перевірено розрахунок та встановлено, що заявлені розміри 3% річних та інфляційних втрат нараховані позивачем правильно, а тому вимоги позивача про стягнення 3% річних в сумі 106135,05 грн та інфляційні втрати в сумі 783642,56 грн. підлягають до задоволення.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Насамперед суд звертає увагу Відповідача на рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-7/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів). За висновком суду положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи), а не юридичної особи.

Разом з тим, схожі за змістом норми містяться і в статті 5 Цивільного кодексу України: акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Правова визначеність як елемент верховенства права не передбачає заборони на зміну нормативно-правового регулювання. На думку Конституційного Суду України, особи розраховують на стабільність та усталеність юридичного регулювання, тому часті та непередбачувані зміни законодавства перешкоджають ефективній реалізації ними прав і свобод, а також підривають довіру до органів державної влади, їх посадових і службових осіб. Однак очікування осіб не можуть впливати на внесення змін до законів та інших нормативно-правових актів (абзац 4 п. 4.1 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22.05.2018 № 5-р/2018).

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності судового рішення. Згідно з цим принципом жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

У цій справі відносини з відбору природного газу без поданих номінацій виникли та існували до моменту ухвалення Закону № 1639 та залишалися неврегульованими до часу ухвалення останнього. Відповідач, знаючи, що спожив природний газ без номінацій, при цьому нікому не сплативши за нього коштів, навпаки повинен був розуміти та розраховувати на врегулювання такої ситуації (в тому числі законодавче).

З урахуванням наведеного суд вважає, що частина 2 статті 8 Закону № 1730 не суперечить частині першій статті 58 Конституції України та не порушує такий елемент верховенства права, як правова визначеність.

Судові витрати.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, у разі задоволення позову - на відповідача.

Зважаючи на задоволення позовних вимог у повному розмірі, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» (80100, Львівська область, м.Червоноград, вул.Промислова, буд.1; ідентифікаційний код 23966248) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м.Київ, Кловський узвіз, 9/1; ідентифікаційний код 30019801) 7017987,83 грн. основного боргу, 783642,56 грн. інфляційних втрат, 106135,05 грн. 3% річних, 118616,48 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлено 28.03.2023.

Суддя Кітаєва С.Б.