ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2863/22

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ» (65049, м. Одеса, вул. Недєліна, буд. 78, 3СН, код ЄДРПОУ - 44472354, електронна адреса: )

До відповідача: Фізичної особи-підприємця Новаківського Олексія Михайловича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Богомолова В.С.

Представники сторін:

Від позивача: Ганущак І.Г.- на підставі довіреності від 24.10.2022р.;

Від відповідача: не з`явився.

В засіданні брали участь:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Новаківського Олексія Михайловича (далі - ФОП Новаківський О.М.) про стягнення попередньої оплати за товар у розмірі 230 791 грн 74 коп.

Ухвалою суду від 31.10.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/2863/22, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 22.11.2022р.

Ухвалою суду від 22.11.2022р. відкладено судове засідання на 08.12.2022р. Ухвалою суду від 08.12.2022р. відкладено судове засідання на 10.01.2023р. Ухвалою суду від 10.01.2023р. відкладено судове засідання на 02.02.2023р. Ухвалою суду від 02.02.2023р. відкладено судове засідання на 16.02.2023р. Ухвалою суду від 16.02.2023р. відкладено судове засідання на 07.03.2023р. Ухвалою суду від 07.03.2023р. відкладено розгляд справи на 28.03.2023р.

11 листопада 2022р., 08.12.2022р, 05.03.2023р. від відповідача по справі - ФОП Новаківського О.М. надходили заяви про передачу справи за належною підсудністю до Господарського суду Тернопільської області з підстав того, що його місцезнаходженням згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є вул. Протасевича, 4, кв.28, м. Тернопіль, із посиланням на ч.1 ст.27 ГПК України.

Позивач у справі проти задоволення заяв відповідача про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Тернопільської області заперечує згідно заперечень, що надійшли до суду 30.11.2022р.та 16.02.2023р., та зазначає, що відповідно до ч.1 ст.27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

За приписами ч.5 цієї статті позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Позивач зазначає, що за змістом Договору поставки №25-11/21 від 25.11.2021р. місцем його виконання є м.Одеса, вул. Недєліна, 78, якщо інше не вказано в специфікації (п.5.5 Договору).

Таким чином, позивач зазначає, що він скористався наданим йому правом вибору та звернувся з позовом до Господарського суду Одеської області.

Заяви ФОП Новаківського О.М. про передачу справи за належною підсудністю до Господарського суду Тернопільської області знаходилися на розгляді суду тривалий час у зв`язку із неявкою відповідача у судові засідання, відсутністю заяви відповідача про розгляд справи за його відсутністю, а також у зв`язку із відкладенням розгляду справи через відсутність електроенергії в залі судових засідань.

Протокольною ухвалою від 16.02.2023р. судом відмовлено у задоволенні заяви ФОП Новаківського О.М. про передачу справи за належною підсудністю до Господарського суду Тернопільської області з урахуванням того, що згідно ч.1 ст.29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

За приписами ч.5 цієї статті позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є вимога позивача щодо стягнення з ФОП Новаківського О.М. грошових коштів у розмірі 230 791 грн 74 коп., сплачених ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ» у якості оплати за товар на підставі Договору поставки №25-11/21 від 25.11.2021р., у тому числі за рентген апарат стоматологічний (панорамний) Planmeca proline xe2Dtm.

Відповідно до п.5.5 зазначеного Договору місцем поставки товару є м.Одеса, вул. Недєліна, 78, якщо інше не вказано в специфікації.

З наявної у матеріалах справи специфікації №1 від 25.11.2021р. не вбачається інше місце поставки товару.

Отже, виходячи з положень ст.2 ГПК України позивач при подачі позовної заяви до ФОП Новаківського О.М. про стягнення грошових коштів на підставі Договору поставки №25-11/21 від 25.11.2021р. мав право вибору між Господарським судом Одеської області та Господарським судом Тернопільської області, а тому відсутні порушення законодавства при прийнятті даної справи до розгляду Господарським судом Одеської області.

Позивач - ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ», підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, додаткових поясненнях, що надійшли до суду 02.02.2023р., запереченнях на заяву про застосування строків позовної давності, що надійшли до суду 16.02.2023р.

Відповідач - ФОП Новаківський О.М., відзив на позовну заяву до суду не надав. 05 січня 2023р. до суду від відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Суд вважає за необхідне зауважити, що ч.4 ст.11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність прави, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (пункт 124 рішення у справі «Kudla v. Poland» заява № 30210/96, пункт 30 рішення у справі «Vernillo v. France» заява №11889/85, пункт 45 рішення у справі «Frydlender v. France» заява №30979/96, пункт 43 рішення у справі «Wierciszewska v. Poland» заява №41431/98, пункт 23 рішення в справі «Capuano v. Italy» заява №9381/81 та ін.).

Зокрема, у пункті 45 рішення у справі Frydlender v. France (заява № 30979/96) ЄСПЛ зробив висновок, згідно з яким «Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків.

У ГПК України своєчасність розгляду справи означає дотримання встановлених процесуальним законом строків або дотримання «розумного строку», під яким розуміється встановлений судом строк, який передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Таким чином, у процесуальному законодавстві поняття «розумний строк» та «своєчасний розгляд» застосовуються у тотожному значенні, зокрема, у розумінні найкоротшого із строків, протягом якого можливо розглянути справу, повно та всебічно дослідити подані сторонами докази, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Поняття «розумний строк» вживається не лише у відношенні до дій, що здійснюються судом (розгляд справи, врегулювання спору за участю судді), але й також для учасників справи.

При цьому, вимогу стосовно розумності строку розгляду справи не можна ототожнити з вимогою швидкості розгляду справи, адже поспішний розгляд справи призведе до його поверховості, що не відповідатиме меті запровадження поняття «розумний строк».

Враховуючи введення в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та продовження строку його дії, обставини, які перешкоджали проведенню судових засідань, суд вважає, що у даному випадку справу було розглянуто у розумні строки.

Позивач у справі зазначає, що 25.11.2021р. між ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ» (Покупець) та ФОП Новаківським О.М. (Продавець) був укладений Договір поставки №25-11/21, відповідно до п.1.1якого Продавець зобов`язується передавати у власність Покупцю товар, а саме: медичне обладнання, у відповідності до затверджених сторонами специфікацій на поставку, провести його пусконалагоджувальні роботи і підготовку та навчання персоналу Покупця правилам користування товаром, а Покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного Договору.

Сторонами було узгоджено специфікацію №1 від 25.11.2021р. на загальну суму поставки 499 051 грн 10 коп., у тому числі поставку рентген апарату стоматологічного (панорамного) Planmeca proline xe2Dtm, вартістю 230 791 грн 74 коп.

Позивач зазначає, що він перерахував на рахунок ФОП Новаківського О.М. грошові кошти у розмірі 499 051 грн 10 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2 від 07.12.2021р.

Відповідно до п.5.7 Договору в день доставки товару Продавець здійснює пусконалагоджувальні роботи (комплекс робіт, що включає перевірку, встановлення, налаштування, запуск та випробування товару з метою забезпечення його готовності до експлуатації і його правильного використання покупцем).

За умовами п.5.8 Договору в день проведення пусконалагоджувальних робіт, після їх завершення, Продавець (його уповноважений представник) здійснює підготовку і навчання персоналу Покупця правилам користування товаром, визначним в інструкції користувача поставленого товару.

16 грудня 2021р. ФОП Новаківським О.М. було поставлено товар, що підтверджується видатковою накладною №130 від 16.12.2021р., проте, як зазначає позивач, в порушення умов Договору Продавцем не було проведено пусконалагоджувальні роботи і підготовку та навчання персоналу Покупця правилам користування товаром - рентген апаратом стоматологічним (панорамним) Planmeca proline xe2Dtm, виробник -Італія.

Згідно акту від 16.12.2021р., підписаного генеральним директором ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ», складеним у присутності Кірсанової Д.С., та згідно якого ФОП Новаківський О.М. відмовився від підпису, Продавцем - ФОП Новаківським О.М. не здійснено пусконалагоджувальні роботи та підготовку і навчання персоналу ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ» в день поставки обладнання 16.12.2021р.

Позивач зазначає, що відповідно до п.4.1 Договору Продавець гарантує, що якість товару, що поставляється за цим Договором, відповідає умовам Договору, стандартам та характеристикам, які зазначені у специфікації, загальноприйнятим вимогам щодо якості такого виду товару, а також стандартам якості виробника товару.

Але, як виявив пізніше позивач, вищевказане обладнання не відповідає заявленим вимогам щодо якості, а саме: поставлене не в повній комплектності та у несправності. Згідно акту №1 технічного огляду обладнання від 20.12.2021р. виявлено наступні дефекти, що унеможливлюють використання обладнання за призначенням: рентген апарат стоматологічний (панорамний) Planmeca proline xe2Dtm, виробник -Італія, не запускається в режимі готовності; видача помилки « 24»; дефект мотора щілинної діафрагми.

Крім того, згідно акту від 20.12.2021р., підписаного генеральним директором ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ», складеного у присутності Кірсанової Д.С., після здійснення огляду медичного обладнання, а саме: рентген апарату стоматологічного (панорамного) Planmeca proline xe2Dtm, здійснено виклик Постачальника ФОП Новаківського О.М. за номером телефону та повідомлено про виявлені дефекти, а саме: апарат не запускається в режимі готовності; видача помилки « 24»; дефект мотора щілинної діафрагми.

Позивач зазначає, що згідно п.5.3 Договору у разі, якщо якість товару не відповідає заявленій (порушена упаковка, товар пошкоджений, товар у несправному стані, виявлено некомплектність товару тощо) Покупець має право відмовитись від прийняття товару. У такому випадку попередня оплата, сплачена Покупцем згідно п.7.1.1 Договору повертається Продавцем не пізніше 3-х банківських днів з дати складання акту про відмову від прийняття товару.

З метою досудового врегулювання спору ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ» направило на адресу ФОП Новаківського О.М. претензію з вимогою повернути кошти у розмірі 230 791 грн 74 коп. у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за Договором, та згідно відповіді на цю претензію відповідач не відмовлявся від проведення підключення та пусконалагоджувальних робіт у час, призначений Покупцем.

У вимозі від 28.07.2022р. позивач просив провести пусконалагоджувальні роботи у строк з 01.08.2022р. по 09.08.2022р., але у цей період роботи проведено не було.

Позивач зазначає, що 26.08.2022р. він направив на адресу відповідача відмову від прийняття товару та вимогу про повернення грошових коштів, додатком до якої були акт №1 технічного огляду обладнання від 20.12.2021р. та акт про відмову від прийняття товару від 26.08.2022р.

В обґрунтування позову позивач також зазначає, що відповідно до ч.1 ст.615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ч.3 ст.612 Цивільного кодексу України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Також, позивач зазначив, що п. 1 ч.2 ст.678 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Крім того, позивач зазначає, що згідно ч.ч.1,5 ст.268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами (у разі наявності) чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

Враховуючи все викладене, позивач вважає, що наявні підстави для стягнення з ФОП Новаківського О.М. попередньої оплати у розмірі 230 791 грн 74 коп.

Відповідач - ФОП Новаківський О.М., у заяві про застосування строків позовної давності зазначив, що згідно п.9.1 Договору поставки №25-11/21 від 25.11.2021р. строком закінчення дії цього Договору є 31.12.2021р.

Згідно п.5.3 Договору датою поставки за цим Договором вважається дата підписання Покупцем видаткової накладної.

За наявною у справі видатковою накладною №130 від 16.12.2021р. поставку обладнання на користь ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ» було здійснено 16.12.2021р.

При цьому, Акт про відмову від прийняття товару був складений посадовими особами позивача лише 26.08.2022р., у зв`язку із чим відповідач дійшов висновку про те, що від дати поставки - 16.12.2021р. по 26.08.2022р. позивач не відмовлявся від поставленого товару та користувався ним.

Про акт №1 технічного стану обладнання, який не містить дати його складання, відповідач дізнався лише в ході розгляду справи, та не отримував такого документу від ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ».

Відповідач зазначає, що у відповідності до ч.8 ст.269 Господарського кодексу України позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред`явлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному порядку недоліків поставлених йому товарів.

Виходячи з викладеного, відповідач вважає, що позовну заяву ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ» подано з пропуском встановленого строку, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, суд встановив, що 25.11.2021р. між ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ» (Покупець) та ФОП Новаківським О.М. (Продавець) був укладений Договір поставки №25-11/21, відповідно до п.1.1 якого Продавець зобов`язується передавати у власність Покупцю товар, а саме: медичне обладнання, у відповідності до затверджених сторонами специфікацій на поставку, провести його пусконалагоджувальні роботи і підготовку та навчання персоналу Покупця правилам користування товаром, а Покупець зобов`язується прийняти товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного Договору.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, на підставі Договору поставки №25-11/21 між сторонами склалися правовідносини щодо купівлі-продажу товару.

За умовами п.9.1 Договору даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2021р., але у будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами своїх фінансових зобов`язань по ньому.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України законодавець також встановив, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до п.3.1 Договору Сторонами було узгоджено специфікацію №1 від 25.11.2021р. на загальну суму поставки 499 051 грн 10 коп., у тому числі поставку рентген апарату стоматологічного (панорамного) Planmeca proline xe2Dtm, вартістю 230 791 грн 74 коп. Поставка товару здійснюється Постачальником в термін до 15.12.2021р. Обов`язок щодо поставки товару виникає у Постачальника виключно після здійснення 100% попередньої оплати в сумі 499 051 грн 10 коп.

За матеріалами справи, платіжним дорученням №2 від 07.12.2021р. ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ» перерахувало ФОП Новаківському О.М. 499 051 грн 10 коп. із призначенням платежу: за медичне обладнання згідно договору поставки №25-11/21 від 25.11.2021р. (без ПДВ).

Відповідно до розділу 5 Договору доставка товару здійснюється на умовах, визначених у специфікації (п.5.1). датою доставки за даним Договором вважається дата підписання Покупцем видаткової накладної. У разі, якщо якість товару не відповідає заявленій (порушено упаковку, товар пошкоджений, товар в несправному стані, виявлено некомплектність товару тощо) Покупець має право відмовитись від прийняття товару, про що Покупцем складається відповідний Акт про відмову від прийняття товару. В такому випадку попередня оплата, сплачена Покупцем згідно п.7.1.1. Договору повертається Продавцем не пізніше 3 банківських днів з дати складання акту про відмову від прийняття товару(п.5.3 Договору). Поставка товару здійснюється Продавцем власними силами та за власний кошт протягом 10 календарних днів після підписання цього Договору та перерахування передплати згідно п.7.1.1 цього Договору. Місце поставки товару: м.Одеса, вул.Недєліна, 78. ( п.5.5). В момент доставки товару Продавець зобов`язується надати Покупцю разом з товаром оригінали наступних документів: видаткову накладну на товар; товарно-транспортну накладну; акт приймання-передачі товару; керівництво з експлуатації товару; гарантійний талон на товар; інші ліцензії, сертифікати, дозволи тощо на товар, необхідні для безперешкодного та законного використання товару в господарській діяльності Покупця (п.5.6). В день доставки товару Продавець здійснює пусконалагоджувальні роботи (комплекс робіт, що включає перевірку, встановлення, налаштування, запуск та випробування товару з метою забезпечення його готовності до експлуатації і його правильного використання Покупцем) (п.5.7). В день проведення пусконалагоджувальних робіт, після їх завершення, Продавець (його повноважний представник) здійснює підготовку і навчання персоналу Покупця правилам користування товаром, визначеним в Інструкції користувача поставленого товару (п.5.8).

Але, згідно наданої позивачем до матеріалів справи копії Угоди від 14.12.2021р. про припинення Договору поставки №25-11/21 від 25.11.2021р. сторони за взаємною згодою вирішили припинити дію Договору поставки №25-11/21 від 25.11.2021р. з моменту укладення цієї угоди.

ФОП Новаківський О.М., згідно п.3 Угоди зобов`язався повернути перераховані ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ» грошові кошти у розмірі 105 551 грн 06 коп. за непоставлений товар- Автоклав Мелаг 23л не пізніше 5 календарних днів з моменту укладення цієї Угоди.

Крім того, згідно п.4 Угоди сторони підтверджують, що на момент припинення дії Договору поставки №25-11/21 від 25.11.2021р. між ними немає неврегульованих спорів з приводу його виконання.

Відповідно до п.6 Угоди у зв`язку із припиненням дії Договору поставки №25-11/21 від 25.11.2021р. жодна із сторін не має претензій до іншої сторони по Договору поставки №25-11/21 від 25.11.2021р.

За умовами п.7 Угоди, вона набирає чинності з моменту її підписання.

Згідно ч.1ст.604 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін.

Отже, 14.12.2021р.припинилися правовідносини сторін за Договором поставки №25-11/21 від 25.11.2021р. і сторони Договору станом на 14.12.2021р. не мали одна до одної претензій щодо його виконання, у тому числі і щодо поставки рентген апарату стоматологічного (панорамного) Planmeca proline xe2Dtm, вартістю 230 791 грн 74 коп. та якості зазначеного товару.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, 16 грудня 2021р. ФОП Новаківським О.М. було поставлено ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ» товар на загальну суму 393 500 грн 04 коп., у тому числі рентген апарат стоматологічний (панорамний) Planmeca у кількості 1шт. вартістю 230 791 грн 74 коп., що підтверджується видатковою накладною №130 від 16.12.2021р.

При цьому, будь-яких зауважень щодо поставленого товару зазначена видаткова накладна не містить.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Позивач у справі у якості підстави позову щодо стягнення з відповідача попередньої оплати у сумі 230 791 грн 74 коп. посилається саме на п.1 ч. 2 ст.678 Цивільного кодексу України, але, позивачем у справі не доведено належними та допустимими доказами наявність істотного порушення вимог щодо якості поставленого товару - рентген апарату стоматологічного (панорамного) Planmeca.

Крім того, суд звертає увагу на те, що враховуючи припинення між сторонами у справі договірних відносин з 14.12.2021р., подальші правовідносини сторін мають регулюватися чинним законодавством України.

За приписами ч.1 ст. 680 Цивільного кодексу України покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.3 зазначеної статті якщо на товар встановлено гарантійний строк, покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.

Згідно ч. 1 ст. 674 Цивільного кодексу України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

У ст. 679 Цивільного кодексу України законодавець зазначив, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Згідно ч. 6 ст. 269 Господарського кодексу України постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. У разі усунення дефектів у виробі, на який встановлено гарантійний строк експлуатації, цей строк продовжується на час, протягом якого він не використовувався через дефект, а при заміні виробу гарантійний строк обчислюється заново від дня заміни.

Отже, за загальним правилом відповідальність продавця за недоліки товару може наступати у випадках, якщо недоліки виникли до передання товару покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. І відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару.

Позивачем до матеріалів справи не надано гарантійного талону або інших документів, у яких встановлено гарантійний строк, протягом якого Покупець має право пред`явити вимогу у зв`язку з недоліками товару, які були виявлені протягом цього строку.

Надані позивачем до матеріалів справи акт від 16.12.2021р., підписаний генеральним директором ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ», складений у присутності невідомої особи - ОСОБА_1 , та згідно якого ФОП Новаківський О.М. відмовився від підпису, з якого вбачається, що Продавцем - ФОП Новаківським О.М. не здійснено пусконалагоджувальні роботи та підготовку і навчання персоналу ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ» в день поставки обладнання 16.12.2021р.; Акт від 20.12.2021р., підписаний генеральним директором ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ», складений у присутності невідомої особи - ОСОБА_1 , згідно якого після здійснення огляду медичного обладнання, а саме: рентген апарату стоматологічного (панорамного) Planmeca proline xe2Dtm, здійснено виклик Постачальника ФОП Новаківського О.М. за номером телефону та повідомлено про виявлені дефекти, а саме: апарат не запускається в режимі готовності; видача помилки « 24»; дефект мотора щілинної діафрагми судом сприймаються критично, адже є односторонніми документами позивача.

Акт №1 технічного стану обладнання без дати, затверджений генеральним директором ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ» 20.12.2021р., складений позивачем за участі представника ТОВ «ТАЙМ СЕРВІС ПЛЮС», згідно якого встановлено факт наявності дефекту, зокрема, рентген апарату стоматологічного (панорамного) Planmeca proline xe2Dtm, на думку суду також не є належним та допустимим доказом наявності дефекту обладнання, адже, по-перше, даний акт не є експертним висновком, по-друге, з наданих позивачем до матеріалів справи доказів не вбачається, що ТОВ «ТАЙМ СЕРВІС ПЛЮС» є експертною установою, по-третє, даний акт складено позивачем в односторонньому порядку, без участі відповідача.

Складання позивачем 26.08.2022р. (більш ніж через вісім місяців після отримання товару) одностороннього Акту про відмову від прийняття товару, за наявності Угоди від 14.12.2021р. про припинення Договору поставки №25-11/21 від 25.11.2021р., на думку суду, також є неприйнятним.

Крім того, суд у діях позивача у справі вбачає суперечливу поведінку, адже з одного боку він підписав Угоду про припинення дії Договору поставки №25-11/21 від 25.11.2021р. з 14.12.2021р. та відсутність претензій до Постачальника щодо товару, який був предметом Договору, а з другого боку після цього почав пред`являти претензії Постачальнику щодо якості отриманого товару та повернення його вартості на підставі положень припиненого Договору.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність і передбачуваність правозастосування, а отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів.

Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

У справі "Sunday Times v. United Kingdom" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що вжитий у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) термін "передбачено законом" має на увазі дотримання такого принципу права як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" стосується не лише писаного права, а саме норм писаних законів, а й неписаного, тобто усталених у суспільстві правил та засад моральності суспільства.

Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дати змогу громадянинові у разі потреби досить точно передбачити за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Отже, правові норми та судова практика мають застосовуватися таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

Європейський суд з прав людини зазначав, що при визначенні пропорційності заходу Суд у минулому також враховував особисті обставини заявників, у тому числі їх добросовісність (див. справу Вістінс та Перепьолкінс (Vistiтр and Perepjolkins).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 14.05.2013 р. у справі Н.К.М. проти Угорщини зазначив, що ті, хто діє добросовісно на підставі закону, не повинні бути розчаровані в своїх законних очікуваннях без конкретних і переконливих причин.

У справі "Пайн Велі Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" ЄСПЛ постановив, що стаття 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Верховним Судом в постановах від 14.05.2020 р. у справі № 910/7515/19, від 24.10.2019 р. у справі № 904/3315/18, від 02.07.2019 р. у справі № 916/1004/18, від 09.04.2019 р. у справі № 903/394/18 застосовано доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі -concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

У спірних правовідносинах у справі, виходячи із встановлених господарських судом обставин справи та вище викладеного, суд дійшов висновку також про необхідність застосувати принцип заборони суперечливої поведінки.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019р. у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019р. у справі № 902/761/18, від 04.12.2019р. у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

До того ж, 17.10.2019р. набув чинності Закон України від 20.09.2019 №132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву ст. 79 ГПК України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування «вірогідність доказів».

Стандарт доказування «вірогідність доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з всього викладеного вище, у задоволенні позову ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ» до Фізичної особи-підприємця Новаківського Олексія Михайловича про стягнення попередньої оплати за товар у розмірі 230 791 грн 74 коп. слід відмовити повністю.

Строки позовної давності у даному випадку судом застосуванню не підлягають у зв`язку із відмовою у задоволенні позову.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, витрати по сплаті судового збору слід покласти на позивача у відповідності до положень ст.129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 231, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДИЧНА КЛІНІКА АРТМЕДІУМ» до Фізичної особи-підприємця Новаківського Олексія Михайловича про стягнення попередньої оплати за товар у розмірі 230 791 грн 74 коп. відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Повний текст рішення складено 03.04.2023р.

Суддя Н.В. Рога