УХВАЛА

03 квітня 2023 року

м. Київ

Справа № 908/3168/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.01.2023 та рішення Господарського суду Запорізької області від 03.08.2022 у справі

за позовом заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Міністерства освіти і науки України до відповідачів: 1) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Енергосистеми"; за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача, - Державного навчального закладу "Запорізький професійний ліцей автотранспорту", про визнання недійсним договору оренди та повернення державного нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Міністерства освіти і науки України звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним договір оренди від 21.05.2012 № 2952/д державного нерухомого майна - вбудованих в перший поверх нежитлових приміщень гуртожитку (літ. А-5, приміщення 5 частини приміщення з № 1 по № 13 включно) загальною площею 123,0 кв. м., укладений між відповідачами та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма "Енергосистеми" повернути це нерухоме майно Міністерству освіти і науки України в особі балансоутримувача Державного навчального закладу "Запорізький професійний ліцей автотранспорту".

03.08.2022 Господарський суд Запорізької області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.01.2023, про задоволення позову.

28.02.2023 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулося через підсистему "Електронний суд" до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ці судові рішення та ухвалити нове про відмову у позові.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2023 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.

Оскільки касаційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях не відповідала вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), то її ухвалою Верховного Суду від 07.03.2023 залишено без руху для усунення недоліків шляхом подання суду доказів доплати судового збору за подання цієї касаційної скарги у розмірі 7 264 грн. При цьому суд відмовив скаржнику у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалу Верховного Суду, в якій скаржнику встановлено строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, скаржник отримав 15.03.2023.

27.03.2023 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулося до суду з клопотанням про звільнення його від сплати судового збору, яке мотивує тим, що у нього як державної бюджетної установи відсутнє фінансування видатків на сплату судового збору.

Розглянувши зазначене клопотання, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з таких підстав.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, Законом України "Про судовий збір" встановлено вичерпний перелік умов, суб`єктів та коло правовідносин, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема звільнити її від сплати судового збору.

Так, враховуючи майновий стан сторони, наділений правом відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору: (1) за клопотанням фізичних осіб - позивачів, тільки за наявності певних умов, або (2) якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Утім скаржник не є суб`єктом, на якого поширюється дія статті 8 Закону України "Про судовий збір", а предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього ж Кодексу, тобто суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг.

Згідно з частиною четвертою статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ураховуючи, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях не виконало вимоги ухвали суду касаційної інстанції від 07.03.2023 у встановленій у ній строк, це касаційна скарга підлягає поверненню згідно зі статтею 174 та частиною п`ятою статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про звільнення від сплати судового збору.

2. Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.01.2023 та рішення Господарського суду Запорізької області від 03.08.2022 у справі № 908/3168/21 повернути скаржнику з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач