УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

м. Київ

10.04.2023справа №910/967/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянув заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «СТО» (вул. Кульпарківська, буд. 230А, м. Львів, 79071; ідентифікаційний код 43933308; далі - Компанія) про забезпечення позову

у справі № 910/967/23

за позовом Компанії

до товариства з обмеженою відповідальністю «Сес Технолоджіс» (пр. Палладіна Академіка, буд. 44-6, оф. 20, м. Київ, 03142; ідентифікаційний код 44394800)

про стягнення 2 574 563,89 грн,

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Компанія звернулася до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Сес Технолоджіс» (далі - Товариство): 2 400 000 грн заборгованості, що утворилася у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору від 01.08.2022 №01/08/2022-1 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги (далі - Договір); 23 276,71 грн пені та 124 287,18 грн втрат від інфляції, а всього 2 574 563,89 грн.

Позивачем 03.04.2022 подано суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти у розмірі ціни позову - 2 547 563,89 грн та судові витрати - 70 689,09 грн (у тому числі 38 216,42 грн судового збору), які обліковуються на розрахунковому рахунку Товариства в АТ КБ «ПриватБанк», а також на всі інші рахунки, рухоме та нерухоме майно, які є у власності відповідача, на суму заборгованості останнього перед позивачем.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною четвертою статті 137 ГПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини першої статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з пунктом 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (далі - Постанова №16) у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заяву мотивовано тим, що: укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором позики; за умовами договору позики позикоодержувач повинен повернути кошти з нарахуванням певного відсотку за їх користування; проте за умовами укладеного сторонами Договору позивач надав поворотну безвідсоткову фінансову допомогу, а відповідач користувався коштами в своїх інтересах, відсоток за користування кошти позивача не нараховувався, однак, повернення було обов`язковою умовою надання такої поворотної безвідсоткової фінансової допомоги; відповідач отримані від позивача кошти останньому не повернув; невжиття заходів щодо накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать Товариству, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, абзацом першим пункту 3 Постанови №16 встановлено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до абзаців другого і третього пункту 3 Постанови №16 достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Слід зазначити, що фактично доводи заяви Компанії зводяться до припущень, що на момент виконання рішення суду у разі задоволення позову відповідач може продати своє майно або зняти кошти з рахунків та не сплатити позивачу борг.

Жодного документального підтвердження неможливості виконання Товариством рішення суду Компанією не подано.

Таким чином, вимоги заяви позивача задоволенню не підлягають, оскільки Компанією не обґрунтовано та документально не підтверджено, що грошові кошти у сумі 2 574 563,89 грн, які позивач просить стягнути з відповідача, можуть зменшитися або зникнути на момент виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 138, 139, 140, 234 та 235 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «СТО» (вул. Кульпарківська, буд. 230А, м. Львів, 79071; ідентифікаційний код 43933308) про забезпечення позову у справі №910/967/23.

Ухвала набрала законної сили 10.04.2023 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Оксана Марченко