ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року Справа № 915/19/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стимул і М, ЛТД", вул. Патріотична, буд. 9, кв. 12, м. Запоріжжя, 69001 ()

електронна пошта:

представник позивача адвокат Фісун Володимир Володимирович

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря-Машпроект", пр. Богоявленський, 42 А, м. Миколаїв, 54018 ()

електронна пошта:

про стягнення коштів в сумі 527 471, 75 грн.

без повідомлення (виклику) учасників

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Стимул і М, ЛТД» з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря-Машпроект» заборгованість в сумі 527 471, 75 грн. за поставлений товар по Договорам про закупівлю № 10530/2 від 01.02.2022 та № 10530/3 від 08.02.2022, укладених в рамках Генерального договору поставки № 10530 від 19.01.2022, в тому числі:

По договору про закупівлю № 10530/2 від 01.02.2022 - 227 699, 12 грн., з яких:

- 210 354, 40 грн. - основного боргу;

- 14 528, 78 грн. - втрат від інфляції;

- 2 815, 94 грн. - 3 % річних.

По договору про закупівлю № 10530/3 від 08.02.2022 - 299 772, 63 грн., з яких:

- 282 540, 00 грн. - основного боргу;

- 14 631, 71 грн. - втрат від інфляції;

- 2 600, 92 грн. - 3 % річних.

Судові витрати по справі в сумі 17 912, 10 грн. стягнути з відповідача.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 09.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами від сторін до суду не надходило.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ІI. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

2.1. Правова позиція позивача.

Підставою позову позивачем зазначено неналежне виконання відповідачем умов укладених між ТзОВ «Стимул і М, ЛТД» (Постачальник) та ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» (Покупець) в рамках Генерального договору № 10530 від 19.01.2022 двох договорів про закупівлю № 10530/2 від 01.02.2022 та № 10530/3 від 08.02.2022, а саме зобов`язань щодо оплати товару у строки, встановлені умовами договорів, внаслідок чого виникла заборгованість у спірній сумі.

За порушення грошового зобов`язання позивачем відповідно до ст. 625 ЦК України нараховано відповідачу 3 % річних та інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 526, 530, 610, 625, 712 ЦК України, ст. 193, 216, 265 ГК України та умовами договору.

У відповіді на відзив (вх. № 1519/23 від 09.02.2023) позивачем зазначено наступне:

- позивач не заявляв позовних вимог про стягнення штрафних санкцій з відповідача, пов`язаних з неналежним невиконанням умов укладених договорів про закупівлю № 10530/2 від 01.02.2022 та 10530/3 від 08.02.2022. Правові підстави для зменшення 3 % річних та інфляційних втрат відсутні;

- введення воєнного стану не означає, що відповідач не може здійснювати підприємницьку діяльність та звільняється від виконання зобов`язань за договорами, стороною яких він є;

- відповідач не надав доказів того, що підприємство повністю зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом;

- позивач зазначає, що поданий суду відповідачем наказ № 82-01-ОС від 22.04.2022 про призупинення дії трудових договорів працівників не може бути доказом того, що всі працівники тимчасово не виконують свої посадові обов`язки й підприємство відповідача фактично зупинило підприємницьку діяльність.

2.2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 1030/23 від 27.01.2023) просить суд врахувати майнові та немайнові інтереси відповідача, відсутність завданих збитків позивачу та іншим учасникам господарських відносин та зменшити розмір штрафних санкцій до мінімальної суми. В обґрунтування заперечень відповідачем зазначено наступне:

- відповідач підтверджує, що на сьогоднішній день заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар за договорами дійсно складає 492 894, 40 грн.;

- відповідач зазначає, що тривала затримка в здійсненні повної оплати за отриманий товар зумовлена складним фінансовим станом підприємства відповідача, який з 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України значно ускладнився та погіршився. Відповідач ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» перебуває в м. Миколаєві, Миколаївського району, Миколаївської області, на території якої з 24.02.2022 року до 11.11.2022 велися активні бойові дії. З метою збереження життя та здоров`я працівників підприємства, переважна більшість працівників була переведена на простій, а на сьогоднішній день з більшістю працівників призупиненні трудові відносини. Крім того, протягом періоду дії воєнного стану були здійснені ракетні обстріли ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», які призвели до руйнування виробничих приміщень, що призвело до падіння виробничих потужностей, реалізації готової продукції та погіршення фінансового стану ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект»;

- відповідач просить суд на підставі ст. 233 ГК України зменшити розмір штрафних санкцій до мінімально можливих розмірів.

На підтвердження викладених обставин відповідачем подано суду довідку № 08/2-46 від 05.01.2023 щодо зайнятості працівників ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», наказ № 81-01-ОС від 22.04.2022 про призупинення дії трудових договорів працівників ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», Баланс (Звіт про фінансовий стан) на 30.09.2022, Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2022, наказ № 60 від 24.02.2022 "Про делегування повноважень керівникам самостійних структурних підрозділів".

ІII. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

19.01.2022 між Державним підприємством "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю « Стимул і М, ЛТД» (постачальник) було укладено Генеральний договір поставки товару № 10530 від 19.01.2022.

Відповідно до п. 6.1 договору цей Гендоговір набуває чинності з моменту підписання обома сторонами і діє до 31.12.2026 - в частині можливості укладання договорів про закупівлю, закупівлі товару у рамках Гендоговору та виконання договорів про закупівлю, а в частині розрахунків та гарантійних зобов`язань - до повного виконання зобов`язань за цим Гендоговором (включаючи договори про закупівлю).

Гендоговір підписано сторонами та скріплено печатками сторін.

Доказів визнання недійсним або розірвання договору суду не подано.

Умовами Гендоговору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 Гендоговору підписанням цього Гендоговору за результатами проведення конкурсу сторони підтверджують готовність до співпраці в майбутньому на підставі результатів конкурсів та умов укладених договорів про закупівлю, що укладатимуться у відповідності до цього Гендоговору за формою, визначеною у Додатку № 1 до цього Гендоговору (далі - договори про закупівлю). У порядку та на умовах, визначених результатами конкурсів та укладеними договорами про закупівлю, постачальник зобов`язується поставляти покупцю у власність товар, найменування кількість та ціна якого визначаються згідно з договором про закупівлю (далі - товар), а покупець зобов`язується приймати і оплачувати належний і відповідний товар.

Відповідно до п. 2.1 Гендоговору покупець укладає договір про закупівлю відповідно до Гендоговору з постачальником, який визнаний переможцем конкурсу, протягом строку дій його пропозиції та строку дії Гендоговору. Договори про закупівлю є невід`ємними частинами цього Гендоговору.

Відповідно до п. 2.2 Гендоговору договір про закупівлю укладається за формою, визначеною в Додатку № 1 до цього Гендоговору. Істотні умови Договорів про закупівлю, визначені у цьому Гендоговорі, крім умов щодо конкретного строку, місця, обсягу поставки, умов надання забезпечення виконання Договору про закупівлю, ціни за одиницю товару та ціни Договору про закупівлю, порядку розрахунку, що визначаються у Договорі про закупівлю за результатами конкурсу (відбору).

Відповідно до п. 3.1 Гендоговору ціна за одиницю товару визначається в Договорі про закупівлю та включає у себе вартість тари та упаковки товару, всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, що сплачуються постачальником, вартість доставки товару до місця поставки, вартість страхування, завантаження, розвантаження та всі інші витрати постачальника, пов`язані з виконанням цього Гендоговору (включаючи договори про закупівлю). Ціна товару визначається в національній валюті України.

Відповідно до п. 3.7 Гендоговору якщо іншого не зазначено у відповідному Договорі про закупівлю, розрахунок здійснюється за кожну окрему поставлену партію товару у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника, після підписання акту приймання-передачі або видаткової накладної на партію Товару (далі кожен окремо - "Первинний документ") та проходження товаром вхідного контролю.

Відповідно до п. 3.8 Гендоговору у випадках та у строки, що встановлені законом Постачальник зобов`язаний зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних належним чином оформлену податкову накладну на товар.

Відповідно до п. 4.1 Гендоговору постачальник зобов`язується поставити товар на умовах поставки, що зазначаються у договорі про закупівлю за результатами конкурсу (відбору) відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів «INCOTERMS» у редакції 2010 року.

Відповідно до п. 4.7 Гендоговору передача товару від постачальника покупцю здійснюється з оформленням Акту приймання-передачі в двох примірниках, який складається на підставі Акту вхідного контролю. При цьому, на підставі Акту вхідного контролю партія товару, що відповідає заявлений якості та кількості, зазначається в Акті приймання-передачі як така, що прийнята покупцем. Партія товару, що за результатами вхідного контролю визнана такою, що не відповідає умовам Гендоговору та/або договору про закупівлю в частині якості, зазначається в Акті приймання-передачі окремо та вважається не поставленим.

Відповідно до п. 4.12 Гендоговору датою поставки (передачі) товару та переходу права власності на товар є дата фактичного отримання товару покупцем від постачальника у відповідності до належно оформлених первинних документів. Первинний документ окрім обов`язкових реквізитів, передбачених чинним законодавством, повинен містити посилання на номер та дату договору про закупівлю та відповідний номер та дату заявки (за наявності заявки), згідно з якою здійснюється поставка товару.

Відповідно до п. 5.13 Гендоговору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань у разі виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини), які не існували під час укладання Гендоговору (включаючи договори про закупівлю), виникли поза волею сторін, якщо ці обставини вплинули на виконання Гендоговору (включаючи договори про закупівлю). Відсутність у сторони коштів, потрібних для виконання зобов`язань за цим Гендоговором (включаючи договори про закупівлю) або відсутність у сторони відповідних дозвільних документів, необхідних для виконання цього Гендоговору (включаючи договори про закупівлю) не є обставинами непереборної сили.

Відповідно до п. 5.14 Гендоговору сторона, яка не може виконувати зобов`язання за Гендоговором (включаючи договори про закупівлю) внаслідок обставин дії непереборної сили, повинна негайно письмово повідомити іншій стороні про їхнє настання/припинення, але у будь-якому випадку не пізніше п`яти робочих днів з дня настання обставин. Таке письмове повідомлення є належним підтвердженням настання відповідних обставин, якщо протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів, зазначене повідомлення буде підтверджено документом компетентного органу.

Відповідно до п. 5.16 Гендоговору настання форс-мажорних обставин не є підставою для невиконання сторонами зобов`язань, строк виконання яких настав до дати виникнення таких обставин, а також для звільнення сторін від відповідальності за таке невиконання.

Відповідно до п. 7.1 Гендоговору цей Гендоговір не є попереднім договором чи договором про спільну діяльність. Саме укладання цього Гендоговору не є закупівлею, не передбачає оплату покупцем товарів до/без укладання відповідного договору про закупівлю.

Судом встановлено, що у рамках Генерального договору поставки від 19.01.2022 № 10530 між сторонами було укладено два договори про закупівлю № 10530/2 від 01.02.2022 та № 10530/3 від 08.02.2022.

Щодо поставки товару по договору про закупівлю № 10530/2 від 01.02.2022.

На виконання п. 1.1 Гендоговору 01.02.2022 між Державним підприємством "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стимул і М, ЛТД» (постачальник) укладено Договір про закупівлю № 10530/2 від 01.02.2022 у рамках Генерального договору поставки № 10530 від 19.01.2022.

Відповідно до п. 1 договору про закупівлю постачальник зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його ціну.

Відповідно до п. 2 договору про закупівлю загальна сума (ціна) цього договору становить без ПДВ: 343 000, 00 грн. грн. (триста сорок три тисячі грн. 00 коп.), ПДВ 68 600, 00 грн. (шістдесят вісім тисяч шістсот грн. 00 коп.), разом з ПДВ 411 600, 00 грн. (чотириста одинадцять тисяч шістсот грн. 00 коп.)

Відповідно до п. 7 договору про закупівлю оплата товару здійснюється наступним чином:

Передоплата, у розмірі 30 % від ціни договору здійснюється покупцем протягом 5 (п`яти) банківських днів від дати отримання рахунку постачальника на оплату, який останній зобов`язаний надати протягом 5 (п`яти) календарних днів від дати підписання договору.

Остаточний розрахунок за фактично поставлений товар здійснюється покупцем не пізніше 25 (двадцяти п`яти) календарних днів від дати поставки товару за результатом проведення вхідного контролю і здійснення постачальником реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Для проведення оплати поставленого товару відповідно до п. 7 Договору про закупівлю позивачем був виставлений відповідачу рахунок на оплату № 56 від 02.02.2022 на суму 411 600, 00 грн.

Судом встановлено, що на виконання умов договору про закупівлю позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на суму 413 834, 40 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 103 від 23.02.2022. Підставою поставки у видатковій накладній зазначено договір № 10530/2 від 01.02.2022 та рахунок на оплату покупцю № 56 від 02.02.2022.

Видаткова накладна підписана сторонами без зауважень та скріплена печатками.

Товар отримано представником відповідача на підставі довіреності серії 12АКК № 082962 від 18.02.2022.

Поставка товару до пункту призначення (місця поставки) підтверджується ТТН № 25/22 від 23.02.2022.

На виконання вимог податкового законодавства та умов договору позивачем зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 50 від 23.02.2022 на суму 290 354, 40 грн., що підтверджується податковою накладною та квитанцією від 05.07.2022, а також податкову накладну № 45 від 17.02.2022 на суму 123 480, 00 грн., що підтверджується податковою накладною та квитанцією від 04.07.2022.

Судом також встановлено, що відповідачем частково оплачено поставлений товар по договору про закупівлю № 10530/2 від 01.02.2022 в сумі 203 480, 00 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача, а саме:

- 17.02.2022 проведено оплату в сумі 123 480, 00 грн.;

- 12.09.2022 проведено оплату в сумі 50 000 грн.;

- 04.10.2022 проведено оплату в сумі 30 000 грн.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за договором про закупівлю № 10530/2 від 01.02.2022 становить 210 354, 40 грн.

Щодо поставки товару по договору про закупівлю № 10530/3 від 08.02.2022.

На виконання п. 1.1 Гендоговору 08.02.2022 між Державним підприємством "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стимул і М, ЛТД» (постачальник) укладено Договір про закупівлю № 10530/3 від 08.02.2022 у рамках Генерального договору поставки № 10530 від 19.01.2022.

Відповідно до п. 1 договору про закупівлю постачальник зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його ціну.

Відповідно до п. 2 договору про закупівлю загальна сума (ціна) цього договору становить без ПДВ: 323 000, 00 грн. грн. (триста двадцять три тисячі грн. 00 коп.), ПДВ 64 600, 00 грн. (шістдесят чотири тисячі шістсот грн. 00 коп.), разом з ПДВ 387 600, 00 грн. (триста вісімдесят сім тисяч шістсот грн. 00 коп.)

Відповідно до п. 7 договору про закупівлю оплата товару здійснюється наступним чином:

Оплата за фактично поставлений товар має бути здійснена покупцем за результатами вхідного контролю покупця згідно отриманого рахунку постачальника не пізніше 25 календарних днів від дати поставки товару і здійснення постачальником реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, за умови заміни або вивезення неякісного товару.

Для проведення оплати поставленого товару відповідно до п. 7 Договору про закупівлю позивачем був виставлений відповідачу рахунок на оплату № 72 від 09.02.2022 на суму 282 540, 00 грн.

Судом встановлено, що на виконання умов договору про закупівлю позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на суму 282 540, 00 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 104 від 23.02.2022. Підставою поставки у видатковій накладній зазначено договір № 10530/3 від 08.02.2022 та рахунок на оплату покупцю № 72 від 09.02.2022.

Видаткова накладна підписана сторонами без зауважень та скріплена печатками.

Товар отримано представником відповідача на підставі довіреності серії 12АКК № 082962/2402 від 18.02.2022.

Поставка товару до пункту призначення (місця поставки) підтверджується ТТН № 25/22 від 23.02.2022.

На виконання вимог податкового законодавства та умов договору позивачем зареєстровано податкову накладну № 52 від 23.02.2022 на суму 282 540, 00 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується податковою накладною та квитанцією від 05.07.2022.

Суду не подано доказів оплати відповідачем грошових коштів за вказаним договором.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за договором про закупівлю № 10530/3 від 08.02.2022 становить 282 540, 00 грн.

IV. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

4.1. Правове регулювання договору поставки.

На підставі ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Судом встановлено, що між ТзОВ «Стимул і М, ЛТД» (Постачальник) та ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» (Покупець) укладено Генеральний договір № 10530 від 19.01.2022, в рамках якого між сторонами укладено два договори про закупівлю № 10530/2 від 01.02.2022 та № 10530/3 від 08.02.2022.

На виконання умов договорів позивачем поставлено відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними, а також зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте, відповідачем порушено взяте на себе за договорами зобов`язання щодо оплати товару у строки, встановлені умовами договорів, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за договором про закупівлю про закупівлю № 10530/2 від 01.02.2022 в сумі 210 354, 40 грн. та за договором про закупівлю про закупівлю № 10530/3 від 08.02.2022 в сумі 282 540, 00 грн.

Строк оплати вищевказаних грошових коштів в силу положень ст. 530 ЦК України та умов п. 7 договорів про закупівлю настав.

Відповідач не заперечував проти суми основного боргу за двома договорами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів за договором про закупівлю про закупівлю № 10530/2 від 01.02.2022 в сумі 210 354, 40 грн. та за договором про закупівлю про закупівлю № 10530/3 від 08.02.2022 в сумі 282 540, 00 грн.

4.2. Правове регулювання відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц).

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова КГС ВС від 14.01.2020 року № 924/532/19).

Позивачем заявлено до стягнення 2 815, 94 грн. - 3 % річних, нараховані за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати за товар по договору про закупівлю № 10530/2 від 01.02.2022. Відсотки річних нараховано за період з 31.07.2022 по 12.09.2022, виходячи з суми боргу 290 354, 40 грн.; з 13.09.2022 по 04.10.2022, виходячи з суми боргу 240 354, 40 грн.; з 05.10.2022 по 20.12.2022, виходячи з суми боргу 210 354, 40 грн. (детальний розрахунок позивача наявний в матеріалах справи).

Нарахування 3 % річних виконано позивачем відповідно до вимог ст. 625 ЦК України. Отже, в частині стягнення 3 % річних в сумі 2 815, 94 грн. позов підлягає задоволенню.

Позивачем заявлено до стягнення 2 600, 92 грн. - 3 % річних, нараховані за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати за товар по договору про закупівлю № 10530/3 від 08.02.2022. Відсотки нараховано за період з 31.08.2022 по 20.12.2022, виходячи з суми боргу 282 540, 00 грн.

Судом перевірено та встановлено, що 3 % річних за період з 31.08.2022 по 20.12.2022, виходячи з суми боргу 290 354, 40 грн., становлять 2 600, 92 грн.

Отже, вимога про стягнення 3 % річних в розмірі 2 600, 92 грн. є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат в сумі 14 528, 78 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати за поставлений товар по договору про закупівлю № 10530/2 від 01.02.2022, а саме нараховано:

інфляційні втрати в сумі 3 193, 90 грн. за період серпень 2022;

інфляційні втрати в сумі 4 566, 73 грн. за період вересень 2022;

інфляційні втрати в сумі 6 768, 15 грн. за період жовтень 2022 - листопад 2022.

Позивачем також здійснено нарахування інфляційних втрат в сумі 14 631, 71 грн. за період вересень 2022 - листопад 2022 за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати за поставлений товар по договору про закупівлю № 10530/3 від 08.02.2022.

Детальний розрахунок інфляційних збитків, здійснений позивачем, наявний в матеріалах справи.

Перевіривши нарахування індексу інфляції, судом встановлено, що розрахунок виконано позивачем арифметично правильно та відповідно до вимог законодавства. Отже, вимога про стягнення інфляційних втрат в сумі 14 528, 78 грн. по договору про закупівлю № 10530/2 від 01.02.2022 та вимога про стягнення інфляційних втрат в сумі 14 631, 71 грн. по договору про закупівлю № 10530/3 від 08.02.2022 є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України суд може зменшити розмір неустойки (штрафних санкцій), тобто пені та/або штрафу.

Враховуючи, що інфляційні втрати та 3 % річних не є штрафними санкціями, в суду відсутні правові підстави для зменшення останніх. Отже, в задоволенні клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій судом відмовлено.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

5.1. Щодо розподілу судового збору.

Позивачем заявлено до стягнення грошових коштів в сумі 527 471, 75 грн., судовий збір з якої має становити 7 912, 08 грн.

Позивачем при зверненні до суду із позовом сплачено судовий збір в сумі 9 076, 05 грн., що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу № 1046 від 15.12.2022.

Отже, зайво сплачена сума судового збору в розмірі 1 163, 97 грн. підлягає поверненню за клопотанням позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, судовий збір в розмірі 7 912, 08 грн. слід відшкодувати позивачу з відповідача.

5.2. Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

В позовній заяві позивач також просив суд стягнути з відповідача 10 000 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

Позивачем в позовній заяві попередньо визначено, що розмір судових витрат, які поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, орієнтовно складає 10 000,00 грн.

Розглянувши питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне.

Витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджуються останнім наступними доказами: договором № 15/12 про надання правничих послуг від 15.12.2022, актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору № 15/12 від 15.12.2022 про надання правничих послуг від 20.12.2022 на суму 10 000, 00 грн., ордером серії АР № 1107729 від 15.12.2022 та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 002154 від 09.04.2019.

Відповідно до п. 6.1 договору вартість послуг адвокатського об`єднання за цим договором є фіксованою і становить 10 000 грн. без ПДВ, незалежно від обсягу наданих послуг згідно п. 1.2 цього договору та витраченого часу.

Відповідно до п. 6.2 договору прийом-передача наданих послуг за цим договором фіксується шляхом підписання сторонами відповідних актів.

Відповідно до п. 6.3 договору клієнт проводить оплату послуг адвокатського об`єднання наступним чином: передоплата в сумі 6 000 грн. без ПДВ. Решта після ухвалення судом рішення першої інстанції.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (постанова палати КЦС ВС від 03.05.2018 року по справі № 372/1010/16-ц).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень ч. 4 ст. 134 КАС України, суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним (постанова КАС ВС від 28.12.2020 № 640/18402/19).

За висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 ГПК України) (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2021 по справі № 925/1137/19).

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Відповідачем не заявлялось клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, в порядку ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вищезазначене, суд вбачає обґрунтованими та підтвердженими понесені позивачем ТОВ «Стимул і М, ЛТД» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000, 00 грн. В зв`язку з задоволенням позовних вимог витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000, 00 грн. підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря"-"Машпроект", просп. Богоявленський, буд. 42А, м. Миколаїв, 54018 () на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Стимул і М, ЛТД", вул. Патріотична, буд. 9, кв. 12, м. Запоріжжя, 69001 ():

- 210 354, 40 грн. (двісті десять тисяч триста п`ятдесят чотири грн. 40 коп.) - суми основного боргу по договору про закупівлю № 10530/2 від 01.02.2022;

- 14 528, 78 грн. (чотирнадцять тисяч п`ятсот двадцять вісім грн. 78 коп.) - інфляційних втрат по договору про закупівлю № 10530/2 від 01.02.2022;

- 2 815, 94 грн. (дві тисячі вісімсот п`ятнадцять грн. 94 коп.) - 3 % річних по договору про закупівлю № 10530/2 від 01.02.2022;

- 282 540, 00 грн. (двісті вісімдесят дві тисячі п`ятсот сорок грн. 00 коп.) - суми основного боргу по договору про закупівлю № 10530/3 від 08.02.2022;

- 14 631, 71 грн. (чотирнадцять тисяч шістсот тридцять одна грн. 71 коп.) - інфляційних втрат по договору про закупівлю № 10530/3 від 08.02.2022;

- 2 600, 92 грн. (дві тисячі шістсот грн. 92 коп.) - 3 % річних по договору про закупівлю № 10530/3 від 08.02.2022;

- 7 912, 08 грн. (сім тисяч дев`ятсот дванадцять грн. 08 коп.) - витрат по сплаті судового збору;

- 10 000, 00 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.) - витрат на професійну (правничу) допомогу.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 11.04.2023.

Суддя Е.М. Олейняш